FLORA DE CATALUNYA 



Gènere 331. — SANICULA L- 



(De sanaré, curar: se li assignen maravelloses virtuts vulneraries.) 



Flors blanques o rosades, polígames, les masculines pedicelades i nom- 

 broses, les hermafrodites escasses i subsèssils, disposades en capítols globu- 

 losos, petits, reunits en umbel•la irregular, de 3-5 radis molts desiguals; in- 

 volucre gran de 2-4 fulles, ordinàriament 3-partidcs, amb les divisions 

 incises, el petit format de fulles bracteïformes, molt petites; calze de 5 dents 

 foliàcies, lanceolato-aristades, dretes, acrescents; pètals trasovats, escotats, 

 amb punta llarga, inflexa, connivents; fruit subglobulós, eriçat d'agullons 

 ganxuts; aquenis sense costelles: herbes perennes, de rizoma curt, gruixut, 

 negre, ramificat; tronc de 2-5 dm., dret, prim, estriat, quasi àíil, simple, 

 negrós, lluent; fulles d'un verd fosc, lluents, palmato-reniformes, 3-5-partides; 

 divisions trasovato-cimeïformes, ordinàriament 3-lobades, inciso-asserrades, 

 les radicals llargament peciolades, les caulinars 1-2-sentades prop de l'àpex. 



S. europaea 



1,242.-8. europaea L. 



(com Europensis, de l'Europa, pàtria.) 



Sinonímia. — Cas/, sanícula, hierba de San 

 Lorenzo. 



Geografia. — Boscos i torrents ombrius del litoral, 

 Vallès i la major part del país: Monsant, a l'Ubac, S. 

 Llorenç del Munt, et alibi. — Maig-Juny. 



"5 



