FLORA DE CATALUNYA 



Caprifoliàcies. 





G. 335. - Vibúrnum. 



1,249. — V. Lantàna L. 



(de lento, lligar, és a dir, flexible '-'^K) 



Sinonímia.-^— Tox\.di\a±ge, cantillatge; cast. 

 vibumo, lantana, mentironera. 



Arbust de 1-2 m., de branques grisenques, 



molt flexibles, cobertes d'un toment estrellat 



quan joves; fulles ovades, subcordiformes, 



gruixudes, obtuses, denticulades , verdes i gla- 



brescents per l'anvers, blanquinoses i amb un 



toment estrellat + abundant pel revers, que 



presenta els nervis prominents i acostats; pe- 



cíol curt, tomentós; estipules nul•les, flors blanques, oloroses, totes iguals, 



regulars i fèrtils; umbel•les denses, curtament pedunculades; dents del calze 



obtuses; baia ovoido-comprimida, sucessivament verda, vermella i negra. 



Geògraf ia . — Boscos i costes calisses de la zona mitjana: S. Miquel del Fai, gran part de 

 la comarca de Bages; Ripoll, Ribes ei alibi. =C&rdon3i, Vich, Berga, Olot, Tremp, valls pire- 

 nenques (Csta.); la Sellera, r. (Cod.); Bosost, les Bordes, Salardú, Montgarri (Llen.).— Abr.- 

 Maig. 





1,250. — V. Tinus L. 



(Plini; el refereixen a tovvóç (no tívov), petit, 

 jove.) 



Sinonímia. — MarfuU, llorer bord; cast. du- 

 rillo, tino; fr. laurier-tin; angl. laurestine. 



Arbust de 1-3 m., de branques grisenques 

 i quan joves vermelloses i pubescents, fulles 

 ovades, coriàcies, enteres; pecíol curt, pubes- 

 cent-glandulós; estipules nul•les, flors blan- 

 ques o rosades al botó, quasi inodores, totes 

 iguals; umbel•les denses, curtament peduncu- 

 lades, amb les branques bracteolades; dents del calze agudes; baia subglo- 

 bulosa, d'un negre blavenc a la maturitat. 



V. Tinus 



Geografia. — Boscos i torrents ombrius de la zona inferior i part de la mitjana : Abun- 

 dant al litoral, al Vallès, Montserrat i part més meridional de Bages, sense passar de Sallent. 

 — Febr.-Abr, 



(1) De Tescorfa se'n (reu un vesc com de VIlcx. 



123 



