PUBLICACIONS DE L' INSTITUT DE CIÈNCIES 



Valerianàcies. 



G. 343. - Kentranthus. 



Geografia. — Roques i llocs pedregosos: Vall de la Seu d'Urgell, falda del Montsant, 

 pons d'Horia, Escala d'Arnès i altres llocs muntanyosos a la part austro-occidental de Tar- 

 ragona. — Maig-Juny. 



1,301— K. ruber DC. 



(vermell, les flors tenen aquest color). 



Sinonímia. — Lila (abusivament); cast. liicr- 

 ba de S. Jorge, Valeriana de espuela. 



Perenne, rizoma gruixut, olorós; troncs de 

 4-8 dm., drets, estriats, ordinàriament verme- 

 llosos, simples o ramificats; fulles ovato-acumi- 

 nades o cl•líptico-lanceolades, acuminades, mul- 

 tinerves, enteres, glabres, glauques, les infe- 

 riors peciolades, les superiors sentades; flors 

 vermelles, rarament blanques, oloroses, en ci- 

 mes fasciculades, formant panotxa oblonga; corol•la gran, subilabiada, de 

 llavi superior i-lobat i l'inferior 4-lobat, esperonada, amb l'esperó cl doble 

 llarg de l'ovari i quasi igual al tub; aqueni glabre. 



Geografia. — Roques, murs i barrancs: al Vallés, als voltants de Tarrassa; part baixa de 

 Bages, fins a Manresa; abundant al Montserrat. Una raça albijlora, subespontània a St. Hi- 

 lari. = Abundant a la regió inferior fronterera de la Vall d'Aran (Llen., Coste et Soulié).— 

 Maig-Set. 



162 



