FLORA DE CATALUNYA 



Valerianàcies. 



G. 344. - Valeriana. 



fulles de segments estrets i nombrosos, freqüentment sense estolons; tronc 

 de 5-15 dm., dret, robust, solcat, pubescent a la part inferior i als nusos, 

 simple; fulles totes pinnatisectes, de 11-21 segments lanceolats, enters un 

 poc inciso-dentats; flors rosades, rarament blanques, hermafrodites , en cima 

 tricotòmica, formant una panotxa ampla i estesa; bràcties lanceolato-linears, 

 escarioses al marge i pestanyoses; estigma trífid, aqueni ovoido-ohlong, com- 

 primit, glabre. 



Geografia. — Boscos humils i vores de torrents, sobre tot de les altes valls: Tarrassa, al 

 torrent de Vallparadís, a l'Ubac, a la Barata (torrents), S. Llorenç del Munt, Montserrat, 

 part or. de Bages, Montseny, Empalm, Sils, Berga, cap a la Font de Tagast; Fumanya, Ri- 

 bes i demés de la zona superior. — Juny-Jul. 



V. excelsa 



1.304. — V. excelsa Poir. — V. sambu- 

 cifolia Mikom., subsp. de la anterior 

 apud Rouy. 



(excelsus, pel tronc elevat: les fulles semblants 

 a les del saüqiier, segmentades). 



De gran afinitat amb la anterior se'n dis- 

 tingeix pel rizoma que produeix estolons tcrmi- 

 nats en roseta raquítica, de fulles amb 3-5 seg- 

 ments amples i suborbiculars; tronc robust i 

 més elevat (1-2 m.), freqüentment acompanyat 

 a la base de branques floríferes primes, llar- 

 gues i nues; segments de les fulles menys 



nombrosos (5-9), més amples i més fortament dentats; cimes més denses; 



aqueni més comprimit. 



Geografia. — Vores d'aigües i prats humits: Vall 

 d'Aran (Csta.); comunissima per tota la vall, des de la 

 regió del faig a la subalpina (Llen.); bastant comú a les 

 valls inferiors del Pireneu Central (Zett,, C. et S.); a la 

 Cerdanya, prop de! Bac de Llívia (Gaut.). — Juny-Ag. 



1.305. — V. dioica L. 



(les flors són dioiques). 



Planta verda, de rizoma prim, estolonífer, 

 llargament radicant, oblic, quasi inodor; troncs 

 de 1-4 dm., drets, estriats, glabres, pubescents 

 als nusos; fulles basilars i les dels troncs es- 

 tèrils ovades o el•líptiques, enteres, llargament 



V. dio: 



165 



