FLORA DE CATALUNYA 



Valerianàcies. 



G. 345. - Valerianella. 



i pestanyoses, més curtes qiie'l fruit; llim del calze 2 veg. més curí i més 

 estret que el fruit, ohlíquament truncat en apèndix auriculiforme, agut, denti- 

 culat a la base; fruit ovoido-cònic, glabre pelut, convcx per una cara, ador- 

 nat d'una costella longitudinal filiforme i plana, i de l'altra, amb una depres- 

 sió ovato-lanceolada, circuïda per una carena filiforme, formada de les cel•les 

 estèrils. 



p lasiocarpa Boiss. <'' — Fruit Mspid, de costelles quasi invisibles. 



Geografia. — Camps i terres cultivades: al Vallés, Palautordera, S. Llorenç del Munt, a 

 rUbac, al Montserrat; a l'Urgell, Lleida, Menàrguens, cap a Balaguer; S. Hilari i Guilleries. 

 = A1 Lluçanès i Pireneu, fins a Tragurà; Collsacabra, la Cerdanya, Sta, Coloma (Vay.); Ca- 

 banes (Senn.!); frontera occidental de Catalunya (Losc.!). — Abr.-Juny. 



A^. B. Únicament havem trobat la Q lasiocarpa Boiss. 



1,315- —V. microcarpa Lois. — Raça de 

 la anterior apud Rouy. 



(de fruit petit; així com lasiocarpa: de fruit 

 híspid.) 



Es diferencia de la espècie descrita, pel seu 

 tronc més curt (3-25 cm.), quasi llis, ramoso- 

 dicotòmic des de la base, amb les branques 

 obertes o divaricades; glomèruls més densos, 

 pedicels relativament més gruixuts i suhinfíats 

 a l'àpex; bràcties ovato-lanceolades, agudes, dre- 

 tes, més llargues que les flors, amplament esca- 

 rioses al marge; apèndix auricular calicinal més 

 rodó, obtús, enter; fruit glabre o cobert de petits pèls aplicats, més petit, la 

 meitat més curt (i mm. de llarg) i poc menys ample, amb la depressió ven- 

 tral el•líptica i més marcada. 



P pubérula Gaut. = V. pubérula DC — Fruit cobert de petits pèls apli- 

 cats. 



Geograjia—Csim^s i terres cultivades: el tipus a Cabanes (Senn.! in Hb. Cad.); la 'ji pu- 

 bérula Gaut. abundant als sembrats de Vidreres. =Sta. Creu de Olorde (Senn.! in Hb. Cad.). 

 — Abr.-Maig. 



(1) Ààatoç, pelut. 



^72, 



