FLORA DE CATALUNYA 



Dipsàcies. 



G. 346. - Dipsacus. 



1,321. — D. fuUónum Mill. 



(genitíu plural com tinctorum: aquí, dels hata- 

 ners per aires: fullo, fiülónis.) 



Sinonímia. — Cardo, cardot de peraire, es- 

 cardot; cast. cardencha, cardo de cardadores, 

 peines; fr. chardon à foulon; it. dissaco; al. 

 Kardendistel; angl. teasel ^''. 



Tronc de 6-10 dm., dret, solcat, feblement 

 agullonat, fistulós; fulles quasi inermes, les ra- 

 dicals oblongues, breument peciolades, en ro- 

 seta, les caulinars lanceolades, enteres o dentades, trabades; flors lilacines, 

 capítols ovoido-cilíndrics, de 4-6 x 3 cm.; bràcties de l'involucre lanceolato- 

 linears, inermes, esteses, més curtes que' I capítol; palletes del receptacle ob- 

 longues, acuminato-recorhades , rígides, pubescent-escahroses, tan llargues com 

 les flors. 



Geògraf ia.~Cu\ú\&\. i subespontani en les immediacions de Sabadell, S. Cugal i altres 

 llocs del Vallès. — Agost. 



1,322. — D. pilosus L. 



(pelut, pel tronc; és la espècie més formosa; les 

 llavors per als ocells). 



Tronc de 5-15 dm., dret, solcat, amb agu- 

 llons petits setiformes a la part superior, fis- 

 tiilós, pelut als nusos, ramificat; fulles inermes 

 o amb el raquis breument aculeato-setós, les 

 basilars llargament peciolades, ovato-agudes, 

 subcordiformes, inciso-fistonades, les caulinars 

 irisectes; segment terminal molt gran, ovato- 

 oblong, acuminat, dentat, els laterals molt 

 més petits, ohtusiúsculs; flors blanquinoses, 

 capítols globulosos, capbaixos a la florescència; bràcties involucrals herbà- 

 cies, lanceolato-acuminades , flargament setoso-pestanyoses, a la fi reflexes; 



D. pilosus 



(1) Aquesta espècie, la cultivada, és la que té les palletei del receptacle pròpies de hs cardes, U pilosa no éi a\\i . 



179 



