PUBLICACIONS DE L' INSTITUT DE CIÈNCIES 



Dipsàcies. 



G. 349. - Scabiosa. 



receptacle ovato-acuminades, còncaves; calicle rodó, molt pelut, amb 8 fosse- 

 tes a l'àpex, que no cobreixen els pèls, terminat per una copa escariosa, més 

 llarga que'l tub; arestes del calze poc més llargues que la copa del calicle. 



Subsp. 5c. Monspeliensis Jacq. — Planta de menor talla, tronc general- 

 ment ramificat des de la base, fulles basilars lirades, les caulinars pinnati- 

 sectes; capítols la m^eitat més petits, involucre de 7-8 bràcties pinnatisectes 

 pinnatipartides, més llargues que'l capítol; palletes del receptacle planes, no 

 acuminades; pèls del calicle cobrint parcialment les fossetes terminals, ares- 

 tes calicinals el doble llargues de la copa del calicle; flors rosades, quasi totes 

 iguals. 



Geografia. — Terres incultes i cultivades, pedregoses. El tipus a la frontera de l'Aragó 

 (Csta.); la subsp. Se. monspeliensis làcq. a Tarrassa i altres llocs del Vallès, la Sagarra, a 

 l'Urgell, part de Bages, Vich (.Masf); prov. de Tarragona (Csta.); Sau, de les Guilleries, 

 S, Quirze de Besora (Vay.); Berga, Organyà, conca de Tremp (Bub.). — Juny. 



iV. B Creiem que a Catalunya s'han confós aquestes dues plantes. Nosaltres havem 

 observat la Se. monspeliensis Jacq., que no és fàcil confondre amb el tipus, segons exem- 

 plars de València, remesos per Pau. 



1,332. — Sc. graminifolia L. 



(de fulles de gramen.) 



Perenne, rizoma ramificat, subllenyós, que 

 produeix troncs estèrils terminats en roseta 

 de fulles i altres fèrtils de 1-3 dm., ascendents, 

 fullosos a la base i superiorment àíils, prims, 

 coberts de pèls aplicats; fulles quasi totes basi- 

 lars, enteríssimes, agudes, cobertes com els 

 troncs de pèls sericio-argentins, aplicats; flors 

 d'un violat clar, les exteriors més grans; capí- 

 tols fructífers globulosos, bràcties involucrals 

 lanceolades, peludes, més curtes que les flors, 



ascendents a la maturitat; calicle rodó, molt pelut, cobrint els pèls totalment 



les 8 fossetes terminals; copa blanquinosa, escariosa, més curta que'l tub; 



arestes del calze blanquinoses, apenes exsertes. 



Var. pyrenaica Senn. et Pau. — Capítols la meitat més petits, bràcties 



involucrals més curtes. 



Sc. graminifolia 



Geogyjifia, — Roques i garrics de la Nou a càn Petzi (Senn.! in i-^b. Cad.); muntanya de 

 Cabrera (Colm.), cita no confirmada per cap botànic; distribuïda per Bordère com a planta 

 dels Alts Pireneus i referida a les muntanyes de Núria en l'Hb. Pourret (Bub., II, 284). — 

 Jul.-Ag. 



190 



