FLORA DE CATALUNYA 



Compostes. 



G. 359, -Erigeron. 



Perenne, rizoma multicaule, tronc de 4-8 cm., dret, simple, crispato- 

 pubescent, paucifoli, monocèfal; fulles inferiors densament cespitoses, espatu- 

 lato-lanceolades , llargament atenuades en pecíol alat, les superiors escasses, 

 lanceolato -linears, obtuses, sentades, amb llargues pestanyes llanoses, blan- 

 ques; calàtides solitàries, terminals, mitjanes (16-18 mm. diàm.); periclini 

 hemisfèric, de bràcties linears, agudes, densament llanoses; flors perifèriques 

 lilacines, de ligules esteses, 2-3-seriades, llargament exsertes; plomall el doble 

 llarg que'l aqueni. 



(3 pyrenaeus Cad. et Pau. — E. frígidus Gaut., Rouy et auct. Pyren., 

 non Boiss. — E. uniflorus auct. cat., non L. 



Comparada amb la estirpe de Serra Nevada 1. cl., se'n diferencia pel 

 tronc de 5-10 cm., més robust; fulles inferiors íluixament cespitoses, oblon- 

 go-linears, atenuades en pecíol la meitat més curt que el llim; calàtide ma- 

 jor (pròximament i cm. diàm.); bràcties periclinals interiors llargament cus- 

 pidades, ligules rosades o blanques, més estretes, més llargues. 



Geografia. — Pastures de les altes muntanyes: Núria, Puigmal, Finestrelles, Coma d'Ei- 

 ne, Rasos de Peguera, Puigllançada. = Vall d'Eine (Gaut.); Maladetta (Zett.); muntanya de 

 Gausac, Port de Benasc (Llen.). — Jul.-Ag. 



1,356. —E. alpinus L. 



(igualment per la seva estació.) 



Tronc de 5-30 cm., dret, pubescent o gla- 

 brescent, estriat, simple o poc ramificat, de 

 branques monocèfales; fulles pestanyoses, pu- 

 bescent s o glabrescents per les 2 cares, les in- 

 feriors oblongo-trasovades, mucronulades , ate- 

 nuades en llarg pecíol alat, les superiors linear- 

 lanceolades, distants, sentades, semiamplexi- 

 caules; calàtides solitàries, terminals o en 

 nombre de 2-5 a l'extremitat de les branques; 

 periclini ± pelut o glabrescent, de bràcties 

 linear- acuminades, quasi iguals, esteses en la meitat superior; flors perifèri- 

 ques purpurines, rosades o blanques, estretes, quasi una veg. més llargues 

 que'l plomall, que és poc més llarg que l'aqueni; flors femenines inferiors 

 tubuloses, ordinàriament nombroses, però a veg. escasses o nul•les. 



a typicus Beck. — Planta de 10-25 cm., mono-, oligocèfala; troncs, fu- 

 lles i periclini eriça ts de pèls bastant rígids; calàtides grans. 



Raça E. pyrenaicus Rouy (Flor. Franc, VIII, 158) — var. pyrenaicus 

 Cad. et Pau (Mem. R. Ac. de Cienc, 1907, 16). — Aster pyrenaicus Pourr. — 



221 



