PUBLICACIONS DE L'INSTITUT DE CIÈNCIES 



Gènere 365. — ARNICA L. 



(Ho deriven de Trcxpijity.ói;, que fa esternudar o estufornar, d'on li ve el nom de tabac de 

 muntanya: efectivament la pols que aixeca la flor seca es esternutatòria. Cf. Achillea 

 P ta r mica.) 



Flors grogues, les perifèriques ligulades, femenines, uniseriades, les del 

 disc tubuloses, hermafrodites; calàtides grans (7-8 cm. diàm.), solitàries o 

 2-7 a l'extremitat del tronc i les branques; periclini acampanat, de bràcties 

 quasi iguals, 1-2-seriades, lanceolades, agudes, pestanyoses, piloso-híspides; 

 lígules esteses, venoses, tridentades; aquenis bruns, eriçats, tan llargs com 

 el plomall, que és blanc; herbes perennes, d'un verd pàl•lid, rizoma gruixut, 

 negi-e, amb llargues fibres; tronc de 1-6 dm., dret, rígid, estriat, pubescent- 

 glandulós; fulles sentades, un poc consistents, subpestanyoses, pubescents 

 per dessobre, glabres per dessota, obscurament 5-nerves, enteres o superfi- 

 cialment dentades, ovato o bé oblongo-lanceolades, les basilars en rosetó, 

 les caulinars 1-2 parells, oposades, distants, més petites. 



1,371. —A. montana L. — p oblongifo- 

 lia Rouy. 



(per la seva habitació muntanyosa.) 



Sinonímia. — Àmica, tabac de muntanya; 

 cast. àmica, tabaco de montana, estomudera. 



Fulles basilars oblongues, atenuades a la 

 base, les caulinars oposades; troncs 1-7-cèfals. 



Geografia. — Prats i pastures seques de les munta- 

 nyes: Núria, des del Salt del Sastre cap a la Creu d'en 

 Riba, r.; sobre S. Gil i altres llocs. =Comabella, Puig- 

 Uançada, Pla d'Anyella (Vay.); Costabona, Carençà, la 

 Cerdanya fins al Puigmal (Gaut ); Surroca, prop de Sant 

 Joan de les Abadesses; Montsant (Csta.); Vallferrera, Boet, Arcalís, Coma d'Orri (Font); 

 Castanesa, Bassivé, Setcases (Isern!); Peguera, a la Sucarrada fGraul); Coll de Portules 

 (Salv.;); Montartó, vall de Tredòs, Ruda, Pla de Beret (C. et S.). 

 La p oblongifolia Rouy, a Aiguamoix (Llen.l). — Jul -Ag. 



236 



