FLORA DE CATALUNYA 



Compostes. 



G. 384.- Pulicaria. 



1,446— P. Sícula Moris. 



(de la seva pàtria: Sicília.) 



Anual, tronc de 2-5 dm., dret, un poc pu- 

 bescent, vermellós, molt ramificat, de bran- 

 ques pàtulo-erectes; fulles lineals, assentades, 

 aspres per dessobre, pubescents per dessota, 

 enteres, un poc revoltes pel marge; calàtides 

 petites, portades per peduncles llargs, hracteo- 

 lats, un poc eilgruixits al cap, disposades en 

 petits raïms, formant ampla panotxa; periclini 

 pubescent, de bràctees exteriors lineals, agu- 

 des, verdes, les interiors acuminades, un poc 

 escaríoses al marge, purpurines a l'àpex; b'gules dretes, molt curtes, no sobre- 

 passant el periclini; aquenis blanquinosos, peluts; corònula del plomall molt 

 petita, fondament laciniada; plomall de 10-20 pèls, blanquinosos, d doble 

 llarg de l'aqueni. 



Geografia. — Prats humits de la regió mediterrània: litoral de Barcelona, Castelló d'Em- 

 púries. = Empordà, Ciurana, Bassea (Vayr.J; Fortià (Senn,), Rosas (Bub.). — Set. 



1,447. —P. vulgaris Gàrtn. 



(vulgar, comuníssima.) 



Anual, tronc de 1-3 dm., dret o ascendent, 

 pubescent, ramificat; fulles oblongo-lanceolades , 

 ondulades, blanes, enteres o apenes dentades, 

 verdes i un poc aspres per dessobre, pubes- 

 cent- blanquinoses per dessota, les inferiors 

 atenuades en ample pecíol, les superiors assen- 

 tades, semiamplexicaules; calàtides mitjanes, 

 portades per peduncles curts, no engruixits a 

 p. vuigans l'àpex, disposades en petits raïms formant pa- 



notxa corimbiforme; periclini pelut, de bràc- 

 tees linear-setàcies, llargament pestanyoses, freqüentment vermelloses a 

 l'àpex; lígules nombroses, dretes, no sobrepassant el periclini; aquenis bruns, 

 peluts; plomall de 8-10 pèls blanquinosos, tan llargs com Vaqueni. 



Geografia. — Prals i llocs humits: pels afores de Barcelona (Salv.!); Campmany; La Jun- 

 quera; Cantallops; Cabanes (Vayr.). — Ag.-Sel. 



29,) 



