FLORA DE CATALUNYA 



Gènere 393.-MICROPUS L. 



(Lit. peu petit, curt; [xr/.póí; i ttoüç, per la brevetat dels peduncles; referit al Leontopodium , 

 per ésser aquí més petit però que s'hi assembla pel toment de les fulles platejat-enve- 

 llutat.) 



Flors totes tubuloses, les perifèriques femenines, i-seriades, de corol•la 

 filiforme, les del disc en nombre de 5-7, masculines, de corol•la 5-dentada; 

 periclini lobulós, 2-seriat; bràctees exteriors planes, fluixes, les interiors en 

 nombre de 4-8, coriàcies, cucul•liformes, abraçant les flors i aquenis de la 

 perifèria, desprenent-se amb ells; aquenis transovats, comprimits, sense plo- 

 mall: herbes anuals, cobertes d'un toment blanc i llanós; tronc de 1-2 dm., 

 simple i dret o multicaule, essent els troncs laterals ajeguts i difusos; fulles 

 lanceolato-lineals, de marge ondulat, obtuses o acutiúscules. 



1,470.— M. erectus L. 



(peltronc dret, rectus oerectus. Cf. M. supinus L.) 



Geografia. — Paratges àrids i montuosos: Tarrassa, 

 a la serra de Coll Cardús, Montserrat, abundant cap a 

 can Massana; Montseny, al peu de S. Marçal; Bages; a 

 l'Urgell, a la Serra de Menàrguens. = Ripoll, Ribes, Sa- 

 garó, Fares; Lluçanès; Vidrà; Platraver; Collsacabra; 

 Dosquers (Vayr.); Vich (Masf.); Pont de Muntanyana; 

 Berga; Girona; Besalú (Bub.),-Maig-Jul. 



Subsp. M. homhycimis Lag. — Planta cober- 

 ta per un toment llanós, més abundant i més 

 llarg: troncs laterals ascendents, no difusos; branques dretes, fulles planes, 

 glomèruls més grossos, més acostats; fulles involucrals més amples, més ob- 

 tuses, poc gens més llargues que el glomèrul; bràctees internes del periclini 

 solament 4-5, subglobuloses, molt piloso-llanoses. 



Geografia.— Camps secs: als voltants de Lleida (Compn,!); Catalunya i Aragó (Salv.!). — 

 Maig-Juny. 



4« 



321 



