PUBLICACIONS DE L'INSTITUT DE CIÈNCIES 



Gènere 399— TYRIMNUS Cass. 



(Si és certa la etimologia donada, de tupót:, formatge, Cassini li hauria posat aquest nom, 

 perquè amb aquesta planta s'amatona o fa pendre la llet (0, com l'herba col: Cinara 

 Scolymos.) 



Flors purpurines, iguals; involucre terminal subhemisfèric, de bràctees 

 aplicades, les exteriors ovato-lanceolades, acuminades, feblement espinoses, 

 les interiors lineals; aquenis tetràgons, comprimits; estams de íUaments 

 completament soldats, plomall format de pèls quasi llisos, soldats en anell 

 a la base; receptacle pelut: herbes biennals, blanquinoses, araneoses; tronc 

 de 3-6 dm., dret, simple o poc ramificat, de branques llargues, llargament 

 nues a l'àpex; fulles oblongo-lanceolades, sinuato-dentades o pinnatífides, 

 espinoses, primes, verdes, tacades de blanc per dessobre, tomentoses per des- 

 sota, les caulinars assentades, decurrents, les radicals atenuades a la base. 



T. leucógraphus 



1,479.— T. leucógraphus Cass. — Car- 

 duus leucógraphus L. 



(Aquest nom específic recorda les taques blan- 

 ques de les fulles: leucographis ap. Plini, és el 

 nom d'un card ^''^) 



Geografia. — Camps i llocs incults: Ulldecona, Vi- 

 naroz (Paul). — Maig-Jul. 



(i) Vindria a ser com el galium, que els francesos diuen gailltta 

 ca/7/c-/aiV; en castellà cuajaleches, una rubiàcia. — La terminació recorda 

 la de rbamnuí, — ihamniis, dictamnus (i tal vegada cyclaminos, sj>camittos), 

 amerimnon (Sempervivum tectorum L., sedum maius) à[j.lpt(JLVOV: 

 qui dissipa tota inquietud, [xÉpljxva, 

 (2) Leucographis, Xeuxoypaçtç: Xeuxóç, brillant, blanc: ypí'^io, escric, dibuixo. — Wegedistel, carduus 

 leucógraphus L., Plin., 27, 103 (ap. Weise); ap. Bailly, JíV/. XíUXOYpOCiíí;, terre blanche pour dessiner, craie. 



S3O 



