PUBLICACIONS DE L'INSTITUT DE CIÈNCIES 



Gènere 402. — CINARA L. 



(-/.'.vapa és el nom grec de l'escarxofa. La ortografia amb y grega (u) no és tan pròpia.) 



Flors blaves, totes iguals, hermafrodites; calàtides molt grans, termi- 

 nals; periclini imbricat, de bràctees còncaves, obtuses atenuades en espi- 

 na; íilaments estaminals lliures, anteres sagitades, amb un apèndix termi- 

 nal obtús; aquenis transovats, tetràgons, un poc comprimits; plomall caduc, 

 format de pèls plomosos multiseriats, soldats en anell a la base; herbes pe- 

 rennes, de fulles albo-tomentoses, alternes, pinnatipartides. 



Bràctees del periclini ovato-lanceolades, terminades en espina robusta; 

 fulles de divisions terminades en espines alenades, grogues, 

 1 ( 1,485. C. Cardúnculus. 

 Bràctees del periclini ovades, escotades, mucronades; fulles sense es- 

 pines 1,486. C. Scolymus. 



1,485.-0. Cardúnculus L. 



(Cardúnculus, cardus carduus: tots aquests 

 noms venen a significar, com cinara, tal vegada: 

 espinós. Celta ard art, espina; per les de 

 l'involucre, com dents de gos.) 



Sinonímia. — Herba cel la silvestre, card la 

 cultivada; cast. cardo de comer o de huerta; 

 it. carduccio, caglio. 



Tronc de 5-15 dm., dret, robust, simple o 

 ramificat a l'àpex; fuUes verdoses i a la fi. gla- 

 bres per dessobre, albo-tomentoses per dessota, 

 pinnatipartides, de divisions decurrents sobre el raquis, estretament alat i 

 terminades en espines alenades, grogues; calàtides molt grans, freqüentment 

 acompanyades de 1-2 fulletes florals; periclini globulós, de bràctees lanceo- 

 lato-acuminades, terminades en forta espina canaliculada, estesa, les internes 

 més estretes, simplement cuspidades; aquenis transovoido-tetràgons, gro- 

 guencs, amb taques brunes; plomall blanc, molt més Uarg que l'aqueni. 



C. Cardúnculus 



Geografia. — Cultivat i espontani prop de les habitacions i vores de camins. — Juny-Jul. 



336 



