FLORA DE CATALUNYA 



Compostes. 



G. ,í 09. - Centaurea. 



caulinars, quan existeixen, poques, linear-lanceolades, enteríssimes, també 

 llargament peciolades; calàtides ovoido-oblongues, 3-6 (a veg. 7-12) en la 

 planta acauL•, solitàries en la caulescent i en les branques estoloníferes; 

 periclini glabre o araneoso-tomentós, groguenc-verdós; bràctees externes 

 ovato-puntejades, les del mig oblongues, terminades per una espina tènue, 

 groguenca, pàtulo-ereda, les internes lineals amb apèndix pinnatífido-espinu- 

 lós; flors citrines molt sortides; aquenis negrosos a la maturitat, pubèruls, 

 amb plomall molt curt. 



Geografia. — Prop d'Horla (Tarrag.); muntanya Caro, Carrelares i llocs pròxims al camí 

 dels Ports de Beceit (Csta., Wk,); Vall de Lliberós, prop d'Horta (Font!). — Juny-Jul. 



C. collioa 



1,544. — C. collina L. 



(de collis, el turó, per la seva estació prefe- 

 rent <'^) 



Perenne, tronc de 3-5 dm., dr^t, angulós, 

 pubescent-aspre, simple o ramificat a l'àpex; 

 branques dretes, fulles vírido-cendroses, bas- 

 tantment consistents, aspres, les radicals pe- 

 ciolades, enteres, lirades pinnatipartides en 

 divisions de forma variable, les caulinars as- 

 sentades, pinnatipartides; calàtides globuloses 

 grans, terminals, solitàries, acompanyades de 

 1-2 fulles florals; periclini glabre subaraneós 

 a la base, imbricat; bràctees vírido-groguenques, coriàcies, terminades en 

 apèndix bru, decurrent, circuit de pestanyes espinescents, pàl•lides, més llar- 

 gues que V amplada de l'apèndix, la apical llargueta, vulnerant, oberta, un 

 poc més curta que la bràctea; flors grogues; aquenis ovoido-comprimits, negres, 

 pubescents, a la fi glabres i lluents; llombrígol barbut, plomall negre, tan 

 llarg com l'aqueni. 



P macracantha DC. — Espines apicals de les bràctees robustes, més llar- 

 gues que les bràctees. 



Y serratulifolia Senn. et Pau. — Particions de les fuUes freqüentment 

 serrulades i sempre apiculades. 



Geografia. — Terres cultivades del Vallès, Penades, la Sagarra, l'Urgell, a Bages; Vich, 

 Corbera del Bergadà, Empúries et alibi. 



La ,3 macracantha DC, a Tarrassa, Monistrol i sens dubte generalitzada. 

 La y serratulaejolia Senn. et Pau, a S. Gervasi. — Maig-Ag. 



(i) L'arrel contusa és un bon remei hemostàtic, celebrat dtls portuguesos. 



