FLORA DE CATALUNYA 



Compostes. 



G. 409. - Centaurea. 



anguloso-alat, molt ramificat; branques ascendents, febles; fulles cotonoses, les 

 basilars peciolades, lirades o pinnatipartides, les caulinars assentades, llargament 

 decurrents, lanceolato-lineals, enteres o espinidoses; calàtides globuloso-còniques, 

 mitjanes, terminals, solitàries; perichni enteranyinat, bràctees groguenques, ter- 

 minades per un apèndix palmat, groguenc, compost d'una espina terminal, vul- 

 nerant, oberta, generalment més llarga que la calàtide i de 2-3 espínules a cada 

 costat; íiois grogues, corol•les no glanduloses, les perifèriques més curtes que les 

 del disc; aquenis grisencs, glabres, lluents; plomall blanc, més llarg que l'aqueni. 



Geografia.— Camps del litoral; Vallès, r., i Gelida, r.; 

 a Bages; comú a la Sagarra, a l'Urgell, Lleyda;*abun- 

 dantíssima a Castelló d'Empúries i per tot l'alt Empor- 

 dà. =Vich (Masf.); la Cerdanya, r. (Vay.). — Juny-Oct. 



^«,Vtl^!ite; 



C. melitensis 



1.547. — C. melitensis L. 



(de Malta Melita, illa on fou trobada la es- 

 pècie per Boccon '''.) 



Anual, arrel cònica, tronc de 2-10 dm., dret, 

 aspre, estretament alat, ramificat; branques as- 

 cendents, vírido -fosques, aspres, les fulles basi- 

 lars lirato-pinnatíftdes, les caulinars assentades, 

 linear-oblongues , o linear-lanceolades, enteres o 

 dentades, mucronades, decurrents semidecur- 

 rents; calàtides ovoidoglobuloscs, petites, solitàries o agrupades en reduït nom- 

 bre a l'àpex de les branques, acompanyades d'algunes fulles florals; periclini 

 glabrescent, bràctees vírido-gioguenques, llises, terminades per una espina 

 groga, oberta, un poc vulnerant, aproximadament de la longitud de la bràc- 

 tca, dilatada a la base, pinnato-espinulosa fins a la meitat; flors grogues, totes 



iguals, glanduloses; aquenis transovoides, pu- 

 bcscents, iguals al plomall, que és blanc o ros. 



Geografia. — Q&mps i' vores de camins: Litoral de 

 Barcelona, comú al Vallès, Bages, Penades, part de la 

 Sagarra; Empordà. = Vich (Masf.); Lluçanès (Vayr.); 

 S. Climent d'Amer (Cod.!). — Juny-Set. 



1.548. — C. sonchifolia L. 



(per les fulles que recorden les del llets ó: son- 

 chus oleraceus.) 



Perenne?, tronc de 3-6 dm., dret, grisenc, 



(i) No hi ha que equivocar-ho amb tnellitiim, com cert A. italià 

 que li dóna el nom de Erba dolce, quan no té re de dolfa, si no és l'arrel, 

 sinó amarga com moltes afines, i punxeiit. 



383 



