FLORA DE CATALUNYA 



Compostes. 



G. 44i.-Taraxàcum 



bades; peduncles un o més, curts, ajaguts o ascendents, breument i densa 

 tomentosos a la florescència, allargats a la fructificació; calàtides grans 

 (16-25 mm.), estretes; pericJini de bràctees ordinàriament corniculades , les 

 exteriors aplicades o un poc esteses, més estretes que les inferiors, totes lan- 

 ceolades; aquenis llargs (5-7 mm.), grisencs o un poc bruns, amb tubèrculs 

 mitjans petits a l'àpex; bec cdnic, igual al 1/3 del fruit; peu del plomall 

 quasi tan llarg com l'aqucni, plomall bru, tirant a violat, de y-B) mm. 



Geografia. — Prats de S. Magi de Brufaganya, abundant, formant xespa; vores dels ca- 

 mins cap a Sia. Coloma de Queralt. = Marges dels camps al Pla de Vich (Masf.l in Hb. 

 Cad.); entre Fórnols i la Serra del Cadí (Jover!); Cardona i Berga (Comprí.!); Vallferrara, a 

 Montesclado (Font); Sopeira (Bub.). — Maig-Ag. 



1,617. — T. megalorrhizon (Forsk.) 

 Hand. — T. gymnanthum DC — T. hi- 

 bernum Stev. — T. mínimum Arcang. 



(el rizoma és gros; de la tardor; a veg. es tro- 

 ben les flors sense les fulles que apareixen més 

 tard, gymnanthus.) 



Planta molt variable, petiteta (3-16 cm.), 

 rizoma molt carnós, simple o poc ramificat; 

 fulles grassetes, aplicades, raram. dretes, gla- 

 bres o poc peludes per dessota, estretament 

 ovades o lanceolades , runcinades o pinnati parti- 

 des, de lòbuls vaiiables; peduncles generalment 

 nombrosos, ascendents o ajaguts, més curts 

 que les fulles, però molt més llargs a la florescència; calàtides mitjanes o pe- 

 titetes (12-20 mm.), bràctees del periclini oliva cies o rogenques, ordinària- 

 ment amb una ratlla fosca a l'esquena, ± corniculades, les exteriors aplica- 

 des o un poc esteses, més amples que les interiors, iguals a la 1/2 ^ ^/a- 

 totes ± ovades, amb un estret marge membranós blanc ben distint; aquenis 

 gríseo-bruns i alg. veg. un poc vermellosos, amb tubèrculs grans a l'àpex, 

 atenuats bruscament contrets en bec cònic igual a la tercera part del 

 fruit; peu del plomall quasi el doble de l'aqueni, plomall blanc, de 5-6 mm. 



T. megalorrhizon 



Geografia. — Costes de Garraf, abundantíssima a la carretera de Sitges a Vallcarca, 

 serralada litoral, d'on remunta fins al Papiol; Empordà, a l'Escala, lloc dit la Clota, 

 17 Sepl. igo8 /eg'i.=Cadaqués (Hb. Trèmols!, sense classificar); de Figueres a Hostalet; als 

 voltants de Vilarnadal; Tortosa; Sarrià, S. Feliu de Llobregat, Molins de Rei (Senn.l). — 

 Primav. i tardor. 



443 



