PUBLICACIONS DE L'INSTITUT DE CIÈNCIES 



Gènere 450. — AETHEORRHIZA Cass. 



(aT^oq, és foc, flamarada, flama, com en Aethionema, com socarrat i cremat (0.) 



Flors grogues, lívides per fora; calàtides cilindroides, mitjanes, solità- 

 ries, terminals; periclini imbricat, piloso-glandulós com l'extremitat del 

 peduncle; bràctees interiors lanceolato-lineals, obtusiúscules, estretament es- 

 carioses al marge, les exteriors molt més curtes, simulant un calicle; aquenis 

 fusiformes, subtetràgons, amb 4 solcs profunds i 3-4 de superficials; plomall 

 d'un blanc de neu, quasi una veg. més llarg que l'aqueni; receptacle pla, 

 amb papil•les berrugoses: herbes perennes, estoloníferes, rizoma fibroso-tu- 

 berculós, tronc escapiforme, de 1-2 dm., dret, fràgil, monocèfal, glabre iníe- 

 riorment, glandulós a l'àpex; fulles totes radicals, blanes, subcarnoses, gla- 

 bres, verdes i després vermelloses, llargament peciolades, oblongues, enteres 

 o superficialment dentades. 



-i-^' 



1,647.— Ae. bulbosa Cav.— Crepis bul- 

 bosa Tausch. Cass. (ap. Coste). 



(pels tubercles tuberositats de l'arrel; cf. Tha- 

 lictrum tuberosum; el bulbosus com el tubero- 

 sus al tronc: Ranúnculus bulbosus.) 



Geografia. — Arenals marítims de la costa llevanti- 

 na; Barcelona, Castelldefels, Vallcarca, Sitges et alibi; a 

 l'Empordà, on s'interna fins als garrics del peu del Cas- 

 tell de Figueres. — Abr.-Maig. 



Ae. bulbosa 



(1I Cf. eteògames (aéthéogamia = cryptogümia; aquí de V^^OÇJ 

 habitud, el costum (desacostumat). 



466 



