PUBLICACIONS DE L'INSTITUT DE CIÈNCIES 



Compostes. 



G. 451. - Barkhausi , 



tronc o de les branques; pericliíii regularment imbricat, de bràctees ovades 

 o lanceolades, albo-escarioses al marge, comunament tomentoses, acutiúscu- 

 les; flors d'un groc daurat, aquenis blanquinosos, insensiblement atenuats 

 de la base de l'àpex en bec curt i gruixut. 



Geografia. — Boscos i pastures de les muntanyes: S. Salvador, sobre Olesa; Montserrat; 

 Montcau i Masgranada, sobre Ordal; Gelida, Torrelles de Foix, Copons i altres llocs de la 

 Sagarra; Bages; Coll de Jou; Corbera del Bergadà; Ribes; Núria. = Comabella, Platraver, 

 Coilsacabra, N/ Seny.' del Mont, Escaules, Rocabruna, la Molina (Vay.); Vich (Masf.); 

 Llers (Senn.). — Maig-Jul. 



1,649. — B. 

 daL. 



fètida DC — Crepis féti- 



B. tétida 



(l'olor no és del tot desagradable, recorda la de 

 la nitrobenzina ^^K) 



Anual, fètida, tronc de 1-4 dm., dret, an- 

 gulós, pelut, fuUós, ramificat; fulles oblongo- 

 lanceolades, piloso-aspres, blanquinoses, les in- 

 feriors peciolades, runcinato-pinnatipartides, 

 les caulinars amplexicaules, ± pinnatiparti- 

 des a la base; calàtides ordinàriament nom- 

 broses, penjants abans de l'antesi; peduncles 

 bracteolats, subinflats a l'àpex; periclini calicu- 

 lat, tomentós i freqüentment glandulós; bràctees interiors lineals, agudes, 

 engruixides a l'esquena, abraçant els aquenis perifèrics, les del calicle curtes 

 i fluixes; flors grogues, les de la circumferència purpurines per fora; aquenis 

 groguencs, fusiformes, estriats, rugosos; bec dels perifèrics més curt, i el dels 



interiors més llarg que l'aqueni. 



Geografia. — Llocs pedregoses, incults o cultivats 

 de tot el país, des de l'Urgell fins a l'Empordà, i des de 

 la costa als Pireneus. — Juny-Set. 



1,650.-6. taràxacifolia DC — Crepis 

 taràxacifolia Thuill. 



(per les fulles runcinades, com arpiots, que re- 

 corden les del Taràxacimi.) 



Biennal, tronc de 3-6 dm., dret, anguloso- 



B. taràxifolia 



í>^ La chrysomcla pópuli (\ATVi) fa la mateixa olor, experimentit 

 en Juny-Jul. 1911. 



468 



