FLORA DE CATALUNYA 



Compostes, G. 452. - Crépis. 



Monn., Hieracium blattar, tinearia, v. tinearia [herba), el poliol, sarronets 

 [Thlaspi), sarrons [Blitum], blenera [Phlomis), Cf. candilera (cast.) Verbasc, 

 Lychnüis, etc.) 



Perenne, rizoma truncat, tronc de 2-7 dm., dret, angulós, ± eriçat, no 

 glàndules, molt fullós, fistulós, simple i monocèfal o un poc ramificat a 

 l'àpex; fulles pubescents, aspres, les basilars el•líptiques, molt dentades a la 

 base, atenuades en fecíol alat, generalment destruïdes a la florescència, les 

 caulinars ovades o lanceolades, acuminades, dentades, ample xic aulo-auricu- 

 lades, amb les orelletes sagitadcs; calàtides molt grans (4-6 cm. diàm.), soli- 

 tàries o 2-5 en corimbe terminal; periclini hispido-negr ós , bràctees lanceola- 

 des, obtuses, les externes esteses i tan llargues com les internes; aquenis gro- 

 guencs, de 20 estries, un poc més llargs que el plomall, que és blanc. 



Geografia. — Pastures de les alies muntanyes: Abundant als prats de Queralbs immediats 

 al Frcsser. = Estesa pels Pireneus (Salv.!); la Cerdanya, la Perxa, Vall de Llo, Coll de Puig- 

 mòrens (Gaut); Vallferrera a la Rebuira (Font); Vall d'Aran (Isern!); sota del Port de la 

 Picada, des d'Artiga de Lin (Zett.); per tota la Vall fins a Montgarri (Llen.j; Vall de Tredòs, 

 Port de la Frèche (C. et S). - Jul.-Ag. 



N. B. Una planta menys robusta, de fulles no tan desenrotllades, finament dentades, 

 però que no difereix essencialment del tipus, la qual recollírem a Queralbs, és indubtable- 

 ment la [3 pyienaica Vay., citada per aquest autor de Queralbs a Núria. 



475 



