PUBLICACIONS DE L'INSTITUT DE CIÈNCIES 



Compostes. 



G. 454. -Hieracium. 



5-25 cm., dreta, simple i monocèfala o bé ramificada i oligocèfala (amb 2-5 ca- 

 làtides), glabrescent a la part iníevioT, setoso-glandulosa slIíl superior, afü^la o 

 amb 1-2 fulles, aquestes glauques, les inferiors el•líptico-lanceolades, enteres 

 o denticulades, sèssils o atenuades en pecíol airt i ample, llanut, eriçades, 

 particularment pel revers, de pèls llargs, sedosos, blancs, subpluniosos, les cau- 

 linars ovato-acuminades o bracteïformes, enteres; calàtides mitjanes, peduncles 

 llargs, prims, glandnlosos, el mateix que el periclini, bràctees acuminades, lígu- 

 les pestanyoses, estils grocs, aquenis d'un bru negre. 



P saxatile Sch.; H. saxatile Vill. — Fulles ovato-espatulades o amplament 

 ovades, enteres, les caulinars petites o bracteïformes, sèssils, no amplexi- 

 caules. 



Geografia. — Roques de les muntanyes : Montserrat, en llocs alterosos i ombrívols, 

 Sta. Anna i S. Joan (Csta.); Setcases (Isern!); La Cènia (Llen.l), Salardú (C. el S.). La 

 var. saxalile Sch. a la Vall de Benasc (Zett.), Bielsa (Soulié!, in Herb. Cad.). — Juny-Ag. 



H. cerinthofdes 



1,675. —H. cerinthoídes L., non Gouan. 



{per la semblança amb la borraginàcia Cerinthe.) 



Planta fil•lòpoda i quasi gimnòpoda, glauca, 

 amb la tija de 2'5-5 dm., peluda i amb 2-3 fu- 

 lles; aquestes blanes, pnmes, enteres o denticu- 

 lades, agudes o mucronades, peludes en amb- 

 dues cares o glabres en l'anvers, les basilars 

 grans, en rosetó poc fornit i fluix, el•líptiques, 

 oblongo-lanceolades o espatulades, peciolades, 

 amb el pecíol ± llarg i estret, a vegades mar- 

 cescents, les caulinars lanceolades i semiample- 

 xicaules, amb les orelletes amples i arrodonides, 

 calàtides en nombre d'una o poques, grans, el periclini inflat, semiesfèric, i 

 les bràctees fluixes, eriçades de llargs pèls blancs, generalment també amb 

 alguns de glandulosos, peduncles tomentosos i peluts, lígules pestanyoses, 

 estils bruns lívids, aquenis bruns vermellosos. Planta molt polimorfa. 



Geografia. — Roques, torrents i pastures dels Pireneus, sobre tol occidentals i centrals 

 (Rouy); cap a Ribes i Queralps (Puigg.!), Coll de Puigmorens (Aym. ex Gaut.); Vall 

 d'Aran, roques i pastures de la zona alpina inferior, Castanesa, Penyablanca, (Zett.), Beret, 

 vall del riu Ruda (Sud ). — Jul.-Ag. 



iV. B. Zett. creu difícil separar aquesta espècie de VH. neocerinthe Fr. per tal com, si bé 

 l'H. cerintJwides es caracteritza pels llargs pèls blancs del periclini, no és menys cert, diu, 

 que en una mateixa localitat hom troba formes intermèdies que passen per graus insensi- 



488 



