PUBLICACIONS DE L'INSTITUT DE CIÈNCIES 



Ambrosiàcies. 



G. 457.-Xanthium. 



1,695. ^• strumarium L. 



{del llatí struma, el goll, perquè, vulgarment, s'ha 

 atribuït a aquesta planta la virtut de curar-lo.) 



Sinonímia. — Bardana o Ilepassa borda o 

 menor, escorpins. 



Tija de 3-8 dm., dreta, robusta, angulosa, 

 pubescent, inerme, ramificada, fulles llargament 

 peciolades, d'un verd cendrós, més pàl•lides per 

 sota, pubescents, aspres, ovato-triangulars, sub- 

 cuneato-cordijormes a la base, irregularment 

 lobulato-dentades; calàtides quasi sèssils, en 

 raïms axil•lars i terminals, les masculines a l'àpex; fruits petitets (12-15 mm. 

 de llarg), aglomerats, ovoides, verdosos, pubescents, eriçats d'espines rectes, 

 ganxudes a la punta, més curtes que l'amplada del mateix fruit, que és nu 

 a l'extremitat, amb dos becs cònics, rectes, divergents connivents, molt aguts. 



Geografia. — Terres cultivades o incultes des de la costa a la falda del Pireneu, sense 

 ésser comú. — Maig-Set. 



1,696. X. itàlicum Moretti 



[per viure a Itàlia, i a altres terres del migdia 

 d'Europa.) 



Tija de 3-6 dm., dreta, robusta, angulosa, 

 pubescent, aspra, inerme, ramificada, amb les 

 fulles llargament peciolades, d'un verd clar, glau- 

 cescents pel revers, pubescents, aspres, especial- 

 ment als nervis i pecíol, ovato-triangulars, sub- 

 cuneades subcordiformes a la base, lleugerament 

 lobato-dentades; calàtides en curtes espigues 

 axil•lars i terminals, fruits aglomerats, grans 

 (20-25 mm. de llarg), el•lipsoides, rossos, peluts, 

 no glandulosos, totalment i densament coberts d'espines febles, rectes, ganxudes 

 a l'àpex, tan Uargues com l'amplada del fruit, terminats per dos becs híspids, 

 drets, divergents. 



X. itàlicum 



Geografia. — Runes i llocs arenoses del litoral: Barcelona, sorrals de Can Tunis. = Gi- 

 rona (Vay.), Cabanes, de l'Empordà (Sen.l). — Jul.-Set. 



504 



