FLORA DE CATALUNYA 



Gènere 159— SCHINUS L. 



(De a•/'ívoq, nom grec del leníiscus, és a dir, planta semblant a una mata i aplicat a una 

 planta americana d'anàlogues propietats.) 



Flors dioiques, petites, blanques, en panotxes bracteolades, axil•lars i 

 terminals; calze 5 -partit, persistent, de lòbuls arrodonits, 5 pètals inserts 

 entre el calze i un disc anular, 10 estams inserts sota el disc, íilaments 

 alenats, 3-4 estils curts, fruit drupa esfèrica, vermellosa, de gust de pebre; 

 arbre de 5 o més m., de branques primes, penjants; fulles imparipinnades, 

 estretes, de 20 a 30 parelles de foliols oblongs, quasi imperceptiblement 

 serrulats, d'olor de pebre. 



587.— Sch. Molle L. 



(lleugera alteració de la paraula peruviana 



mulli <'>.; 



Sinonímia. — Febrer; cast. pimentero de 

 Amèrica o falso; àrbol o lentisco del Perú. 



Geogra/ía.— Cultivat com a planta d'ornament, i en 

 especial als cementiris, puix que les seves branques cai- 

 gudes li donen un aspecte funerari, com el salze plora- 

 ner. L'escorça passa per resolutiva, i de les branquetes 

 se'n fan escuradents, com de la mata o lieniisc. 



Schinus Molle 



(i) El nom específic no al•ludeix pas a cap qualitat lomentosa de la planta, com ja indica la falta de concordan- 

 cia amb el nom genèric i el no ier aquí adjectiu. 



23 



