PUBLICACIONS DE L'INSTITUT DE CIÈNCIES 



Gènere i6o. — AIL ANTUS DC. 



(De Ailanto, nom xinès de l'especie principal, de les Moluques.) 



Flors polígames, \arido-blanquinoses, les masculines d'olor desagradable, 

 en panotxa terminal, calze 5-dentat, 5 pètals més llargs que el calze, in- 

 serts dessota d'un disc hipogini amb els 10 estams, 5 d'aquestos mes curts 

 i opositipètals; estils lliures, fruit 3-5 sàmares, membranoses, estretes pels 

 dos caps, inflexes al mig: arbre de gran talla, de branques robustes, erecto- 

 obertes; de fulles grans, imparipinnades, de 15 a 30 parelles de foliols 

 oblongo-acuminats, inequilàters, escotats a la base, amb un rcduit nombre 

 de dents aprop d'ella, que porten vma glàndola rodona a l'envers. 



Ailantus glandulosa 



588. — A. glandulosa Desf. 



(llatí glandulosus, j)er les glàndoles que f>orta 

 la planta al revers de les fulles.) 



Sinonímia. — Vernís del Japó; cast. barniz 

 del Japón ^^\ ailanto. 



Geografia. — Procedent de l'Asia tropical, es cultiva 

 aquí com a planta ornamental pel seu gran desenrotlla- 

 ment i per la seva magnífica copa, particularment a les 

 vores de les carreteres i terraplens, on se troba també 

 subespontani. — Primav. 



(1) Oenominació impròpia perquè es un sumac la planta que produeix el líquid resinós anomenat vernís de íapo 

 (Le Maout, 538). r -. r 4 ^ y 



24 



