FLORA DE CATALUNYA 



Gènere 165 — SPARTIUM L. 



(Del grec cnràpitov, en Dioscòrides; de (T7t«pxov, corda, per haver-se usat les seves branques 



per a fer cordes, com l'espart.) 



Flors grogues, grans, oloroses, en raïms terminals multiflors, clars, 

 bracteolats; calze partit per la banda superior d'un sol llavi, retallat obli- 

 quament, en forma d'espata, escariós al marge, terminat per 5 dents peti- 

 tes; estàndard gran, trasovat, acuminato-recorbat; carena tan llarga com 

 l'estàndard, bequeruda; estams monodelfes, estil linear, encorbat a l'àpex; 

 estigma linear-lateral, llegum de 6-10X6 mm., comprimida, polisperma, al 

 principi pubescent, a la fi glabra i negra; Uevors ovoides, groguenques, 

 lluents; arbust de 1-3 m., dret, ramificat, inerme, de branques junciformes, 

 medul•loses, estriades; fulles unifoliolades, linear-oblongues, seríceo-pubèrules 

 per sota, escasses, sense estipules. 



Spartium junceum 



594. — Sp. junceum L. 



(del llatí juncus, el jonc, per les seves branques 

 junciformes.) 



Sinonímia. — Ginesta o ginestera; cast. re- 

 tama, hiniesta. 



Geografia. — Costes, marges i boscos àrids: des del 

 litoral a Berga, Ribes, Olot; part de les Guilleríes, Serra 

 del Coll, Osor, Susqueda i cap a N.* D.' del Far.— 

 Abr.-Juny. 



35 



