PUBLICACIONS DE L'INSTITUT DE CIÈNCIES 



Lleguminoses. 



G. 169. -C5rtisus. 



Geo^ra/ía. — Boscos de la regió mediterrània: Cordiliera litoral, a Brugués; cordillera 

 interior, al Guitart. = S. Pere Màrtir, Vallvidrera, Tibidabo, Montaiegre, falda del Mont- 

 seny, Prades de Tarragona (Csta.), Guilleríes fins a LaSellera, Amer, prop d'Olot, r. (Vay.), 

 Requessens(Trem.); Llagostera, Figueres (Bub.)- -Abr.-Maig. 



615— C. sessilifolius L. 



(del llatí séssilis, sentat, i folius, fulla, per estar 

 sentades les fulles de les branques fioríferes.) 



Arbust de 3-10 dm., dret, glabre,verd, rami- 

 ficat, de branques fulloses, ascendents, fulles 

 inferiors i les de les branques estèrils peciolades, 

 les altres sèssils; folíols coriacis, trasovato-rom- 

 bals, apiculats, glabres, sense estipules; flors en 

 raïms terminals capituli formes, pedicels brac- 

 teolats, calze glahre, acampanut, de llavis un 

 poc desiguals, el superior enter, truncat; estàn- 

 dard glabre, més llarg que la carena, encorbada, 



bequeruda; llegum comprimida, de 25-30 mm., encorbada a la base, glabra; 



5-10 llevors ovoido-comprimides, negres. 



Geografia. — Boscos calissos ombrívols de les muntanyes: Comuna des de la cordillera 

 superior del Vallès a Montserrat, la Segarra, Berga, Bagà, Ribes, Queralbs, Olot, la Selva 

 et alibi.=GÍTon3i, Borredà íVay.); Solsona, Tremp (Bub.).— Abr. -Juny. 



Cytisus sessilifolius 



616. — C. Fontanesii Spach. 



(Dedicada a René Louiche Desfontaines, director 

 del Jardí de Plantes i professor del Museu a 

 París, A. de la Flora Atlàntica (N . Àfrica 

 Occidental), 1798-1800.) 



Arbust de 2-4 dm., dret, glabre, ramificat, 



branques angulato-estriades, de 4 cares poc 



marcades, subàfiles, fulles breument peciolades, 



folíols linear-lanceclats, híspids, sense estipules; 



flors en capítols terminals de 1-4, generalment 



2 flors; pedicels curts, bracteolats; calze híspid, 



de llavis desiguals, el sn^enor 2-dentat , l'inferior 



truncato-ydcntat; estàndard suborbicular, escotat, glabre, més llarg que la 



carena breument bequeruda; llegum inclosa en la corol•la marcescent, glabra, 



2-3-sperma. 



Geografia. — Comuníssima per tota la terra baixa d'Aragó, passant a Catalunya per Ca- 

 seres (Losc. et Pardo); per llocs trencats de Bitems (Tortosa), una rar, aragonensis Senn. et 

 Pau (Senn. in Hb. Cad.). — Abr.-Maig, 



Cytisus Fontanesii 



SO 



