FLORA DE CATALUNYA 



Gènere 174. — PHYSANTHYLLIS BOISS. 



• (Grec cpüja, bufeta, i i^tfhDJ.ç, pel calze vesiculós.) 



Flors groguenques, en glomèruls axil•lars de 2-6 flors formant llargs 

 raïms espiciformes, fullosos, terminals; calze pelut, vesiculós després de l'an- 

 tesi, amb 5 dents alenades, piloso-pestanyoses, iguals, 4-5 vcg. més curtes 

 que el tub; estàndard àlbido-groguenc, pubescent, amb el llim trasovat, la 

 meitat més curt que la ungla; ales groguenques, carena blanca, tacada de 

 vermell a l'àpex, apiculada; estams diadelfes, amb els filaments superiorment 

 dilatats; llegum oblonga, contreta i com estrangulada al mig, inclosa, pe- 

 luda, disperma; llevors grosses, oblongues, tuberculoses: herbes anuals, de 

 troncs ajaguts, de 1-5 dm., pilosos, fulles imparipinnades, curtament pecio- 

 lades, amb 3-5 folíols ovats, pubescents, apiculats, oposats o alterns, el ter- 

 minal molt més gran. 



Physanthyllis tetraphylla 



641. — Ph. tetraphylla Boiss. — An- 

 thyllis tetraphylla L. 



(de TSTpa- quatre, i rpóXXov, fulla, pel nombre de 

 folíols.) 



Sinonímia. — Llentia silvestre; cast. hierba 

 capitana. 



Geografia. — Terres cultivades i incultes àrides: Fre- 

 qüent al litoral i al Vallès; al Penedès; alt Empordà. = 

 Fins a Girona (Isern!); internant-se cap a Vilarnadal, 

 Campmany i Sagaró(Vay.); Figueres (Sen.); S. Julià del 

 Llor i S. Climent d'Amer, r. (Cod.).— Abr.-Juny. 



69 



