PUBLICACIONS DE L' INSTITUT DE CIÈNCIES 



Gènere 175— DORYCNIOPSIS BoiSS. 



(De Dorycnium i o'i^'A, aspecte, per la seva semblança amb aquella planta.) 



• 



Flors rosades, molt petites, en capítols espessos, axil•lars, terminals, 

 llargament pedunculats, formant panotxa; calze acampanat, 5-fid; dents 

 triangular-acuminades, més curtes que el tub, poc o gens acrescent després 

 de l'antesi; estàndard bruscament contret en ungla a la base, carena ob- 

 tusa, estams diadelfes, amb els filamcnts no dilatats a la part superior; lle- 

 gum petita, ovoide, inclosa, glabra, indehisccnt, monosperma; llevors peti- 

 tes, llises; plantes perennes, herbàcies, de rizoma prim, llarg, ramificat; 

 troncs de 2-6 dm., drets, ramificats, prims, paucifolis, glabrescents; fulles 

 imparipinnades, les inferiors pcciolades, les superiors subsèssils, amb 2-4 pa- 

 rells d'B folíols peciolulats, oblongs o linears, apiculats, iguals, glabres per 

 sobre i pubescents per sota. 



Dnrycniopsis Gerardi 



642. — D. Gerardi Boiss— Anthyllis 

 Gerardi L. — Dorycnium procumbens 

 Lapeyr. 



(Dedicada a Gerard; procumbens, de procúm- 

 bere, pels seus troncs febles.) 



Sinonimia. 

 de portuguès. 



Cast. pitifior menuda, barba 



Geografia. — Costes seques i terres cultivades de la 

 regió mediterrània: Litoral de l'Empordà cap a Pala- 

 frugell i a l'altra banda del Ter (Csta.); boscos de sureres 

 i prats de la Junquera, Campmany i Vilarnadal (Vay.! 

 in Hb. Cad.); Prats de Molló i Colliure (Lap.); Port-Vendres (Roussel, ex Rouy).— Maig-Jul. 



70 



