FLORA DE CATALUNYA 



Lleguminoses. 



G. 176. -Medicàgo. 



649. — M. marina L. 



(marinus, del mar, per la seva estació.) 



Sinonímia. — Cast. mielga marina o boyuna. 



Vivaç, rizoma llenyós, ramificat, llargament 

 cundidor; troncs albo-tomentosos, ajaguts o as- 

 cendents, de 1-4 dm.; folíols petitets, trasova- 

 to-cuneïformes, truncato-denticulats a l'àpex; 

 estipules ovato-acuminades, flors d'un groc 

 daurat, bastant grans, en corimbus multiflors 

 umbel•liformes; peduncles un poc més llargs 

 que les fulles, pedicels més curts que el tub 

 del calze, estàndard ovat, quasi el doble llarg que les ales, que ho són més 

 que la carena; llegum subcilíndrica, de 2-3 espires, foradada, tomentosa, de 

 marge gruixut, obtús, espinós o tuberculós; Uevors reniformes. 



P tuberculata Rouy. — Llegum ornada de petits tubercles ocultats pel 

 toment. 



Geografia. — Arenys marítims: Comuna per tot el litoral, predominant la p tuberculata 

 Rouy. — Maig- Juny. 



als dos 

 esteses 



650. — M. ciliaris Willd. 



(de cilium, pestanya, per les espines llargues i 

 febles de la seva llegum.) 



Anual, tronc de 2-4 dm., ajagut o ascendent, 

 angulós, ramificat des de la base, glabrescent; 

 folíols trasovats, denticulats a la meitat supe- 

 rior; estipules ovato-lanceolades, acuminades, 

 laciniades; flors grogues, petites; peduncles 

 aristats, 1-3 flors, més curts que la fulla; 

 pedicels poc més llargs que el tub del calze, 

 estàndard més llarg que la carena, que sobre- 

 passa les ales; llegum subglobulosa, arrodonida 



caps, gran, pubescent-glandulosa, de 6-10 espires, amb espines llargues, 



i entrecreuades; llevors oblongo-reniformes, grans. 



Medicàgo ciliaris 



Geografia.— Regió mediterrània i terres ± sorrenques de l'interior: Camins de les hor- 

 tes al NO. de Lleida. = Castelló i Roses (Vay.); roques de Montlluís (Lap.); Pir. Or. (Mas- 

 sot, Gaut.).- Maig-Juny. 



77 



