PUBLICACIONS DE L'INSTITUT DE CIÈNCIES 



Lleguminoses. 



G 176. -Medicàgo. 



Geografia. — Ulor&\ del Mediterrani: Comuna des de les Costes de Garraf i més avall 

 fins al Cap de Creus, amb les var. a, 3 i -;, i subvar. dexírorsa i sinistrorsa.-LSi raça A/. cy- 

 lindrica DC, ,3 breviseta, subv. dexírorsa Roiiy, al litoral del Prat. -Maig-Jul. 



V. La Circumnutaciòn del Gèn. Medicàgo, Mem. de la R. Acadèmia de Ciencias de Bar- 

 celona, vol. V, n." 12, 1905. 



655. — M. tribuloídes Désr. 



(de Tríbiüus, una zigofilia; a causa de certa 

 semblança de les fortes espines de la seva llegum 

 amb el fruit d'aquella planta.) 



Anual, troncs de 2-4 dm., ajaguts o ascen- 

 dents, angulosos, pubescents, ramificats des de 

 la base; folíols trasovato-cimeïformes, truncato- 

 denticulats; estipules lanceolato - acuminades, 

 laciniades; flors grogues, petites; peduncles 

 1-3-flors, aristats, tant més llargs que les 

 fulles; pedicels més curts que el tub del calze, 

 dents lanceolato-alenades, una veg. més llar- 

 gues que el tub; estàndard més llarg que la carena, que sobrepassa una 

 mica les ales; llegmn mitjana, cilíndrica, discoidal, de 4-6 espires, de bases 

 planes, llises, no reticulades, de marge carenat, amb fortes espines rectes, 

 divergents; llevors oblongues, subreniformes. 



a vulgaris Rouy. — Espines divergents, més llargues que el diàmetre de 

 la llegum, rectilínies. 



Y rectiúscula Rouy. — Espines dretes o quasi aplicades, més curtes que 

 el diàmetre, rectilinies. 



Geografia. — Llocs cultivats i paratges herbosos: Litoral, Vallès, Bages; Figueres i altres 

 punts de l'alt Empordà. Les dugués var. amb subv. dexírorses i sinisírorses, als voltants de 

 Terrassa. — Maig-Juny. 



Medicàgo tribuloides 



Medicàgo tentaculata 



656.— M. tentaculata Willd— M. trun- 

 càtula Gaertn., raça de l'anterior apud 

 Rouy. 



(de tentàculum, tentacle; per la forma de les 

 espines de la llegum; truncàtula, forma dimin. 

 de truncatus, truncat, per la llegum cilíndrica.) 



Molt afí de la precedent, se'n distingeix 

 pels folíols trasovats, amplament cuneïformes; 

 estipules més amplament laciniades que en 

 l'anterior, peduncles ordinàriament 2-íiors, 



80 



