FLORA DE CATALUNYA 



Lleguminoses. 



G. 176. -Medicàgo. 



Geografia. — Camps, marges i llocs herbosos: Al Vallès, Penedès, Bages, prov. de Tar- 

 ragona, a Cornudella, i de Girona a Figueres i Castelló d'Empuries. = Prats de Rei (Puigg.); 

 S. Julià del Llor, r. r. (Cod.).— Maig-Juny. 



Medicàgo depressa 



660. —M. depressa Jord. — M. rigídula 

 Desr., subsp. M. agrestis Ten. 



(depressus, de deprímere, aplastat, per la seva 

 llegum aplanada suhdiscoidal.) 



Molt afí de l'anterior, se'n distingeix desse- 

 guida per la llegum més grossa (8-10 mm. 

 diàm.), subdiscoidal , quasi plana als caps, 

 pubescent-glandulosa al principi i glabrescent 

 a la maturitat, amb 3-4 espires sinistrorses, 

 fluixes, les dels caps molt més petites; marge 

 assolcat, igual que la base de les espines. 



Geografia. — Assenyalada com a rara per Rouy a la regió mediterrània, l'havem observada 

 per paratges herbosos del litoral de Barcelona; al Vallès, Terrassa, Mollet i Montalegre; a 

 l'Urgell, cap a Ibars; al baix Empordà, Vidreres, Sils et alibi. — Maig-Juny. 



661. —M. mínima Grufberg. 



(superlatiu irregular de parvus, que té per 

 comparatiu minor; per raó de la seva llegum 

 molt petita.) 



Anual, fronc de 1-4 dm., prim, dret o 

 ascendent, angulós, pubescent o pilós, ramifi- 

 cat; folíols petits, els inferiors obcordats o 

 suborbiculars, els altres oblongo-cuneïformes, 

 denticulats a l'àpex; estipules ovato-lanceola- 

 des, ordinar. enteres; flors grogues, petites; 

 Medicàgo mínima peduncks i-flors, aristats, filiformes, poc més 



llargs que les fulles; pedicels més curts que el 

 tub del calze, dents lanceolato-alenades, iguals al tub; estàndard més llarg 

 que la carena, que sobrepassa les ales; llegum petita, globulosa, pilosa o 

 pubescent, de 3-5 espires, amb el marge estret, obtús i nombroses espines 

 dretes, alenades, ganxudes, assolcades a la base; llavors reniformes. 



a vulgaris Urb. — Espines de l'espira poc més llargues que la meitat de 

 la llegum. 



^ longiseta DC. — Espines ostensiblement més llargues que el diàm. de 

 la llegum. 



Geografia.— Comunlssïmai per terrenys pedregosos arenosos àrids, des de la costa fins 

 al Pirineu. Al Vallès, ultra la a vulgaris Urb., amb alguna subv., es troba la p longiseta DC. 





83 



