PUBLICACIONS DE L'INSTITUT DE CIÈNCIES 



Lleguminoses. 



G. i8o.-Dorycnium. 



siúsculs, a veg. subespatulats, atenuats a la base, piloso-sedosos, de menys 

 de I cm. de longitud; capítols de 6-15 flors, no miilaterals, de floració quasi 

 simultània; pedicels iguals, tot lo més, a la meitat del tub del calze molt pelut; 

 dents del mateix lanceolato- agudes, i veg. més curtes que' I tub; estàndard 

 apiculat, ales més curtes i un poc més estretes que l'estàndard, que no 

 cobreixen totalment la carena blavenca, tacada d'un blau negrós a l'àpex; 

 llegum ovoide, molt obtusa, amb les sutures carenades; llombrígol de la llevor 

 igual a y^g de la seva circumferència. 



Geografia. — Boscos, marges i llocs àrids: Comuna des de la costa fins a Bagà, Ribes, 

 Urgell et alibi.=LSi Garrotxa, Olot (A'ay.). — Maig-Juny. 



723. — D. decumbens Jord., raça del 

 D. gràcile Jord., subsp. del D. penta- 

 phyllum Scop., apud. Rouy. 



(de decúmbere, inclinar-se, abocar-se; per les 

 seves branques decumhents.) 



Troncs quasi herbacis, de 4-8 dm., decum- 

 bents, difusos, estriats, amb pèls aplicats poc 

 abundants; folíols linear-lanceolats, de i cm. o 

 més, aguts; capítols de 10-15 flors, freqüent- 

 ment unilaterals, de floració successiva; pe- 

 dicels i dents del calze iguals al tub, poc 

 pelut; estàndard apiculat, freqüentment rosat; 

 ales 2 veg. més curtes i molt més estretes que l'estàndard, que cobreixen 

 totalment la carena blavenca i no tacada a l'àpex; llegum ovoido-oblonga, 

 subatenuada a l'àpex, mucronada de sutures un poc carenades; llombrígol 

 de la llevor igual a l/g de la seva circumferència. 



Geografia. — Prats, llocs humils o arenosos: Prat del Llobregat; prats de Salou; vores 

 del Segre a Lleida i a Menàrguens. = Pla d'Urgell (Csta.).— Juny-Ag. 



iV. B. Nostre eximi Costa (Anales Soc. Esp. H. N., III, 2.°, 2i5), descriu una var. càn- 

 dicans que té per principal caràcter el presentar els folíols oblongo-espatulals, cano-cendro- 

 sos. Va recollir la planta sense flor ap. de Tàrrega, pel Jul. de 1872. Ens sembla igual a la 

 que tenim recoliectada d'ap. de Lleida i a Menàrguens, però que tal vegada té més afinitat 

 amb la D. suffruticosum. 



A la mateixa creiem que ha de referir-se la planta de les altures del Montserrat, conside- 

 rada, no sense grans reserves, per l'esmentat autor, com a D. gràcile Jord.. atribuïda per 

 Loscos a les immediacions de l'Aragó meridional. 



Dorycnium Jordani 



128 



