FLORA DE CATALUNYA 



Lleguminoses. 



G. i84.-Astràgalus. 



purines, rarament blanquinoses, en capítols ovoides, densos, a la fi racemi- 

 formes, clars; pediincles ordinàriament m.és llargs que les fulles, calze tuhulós, 

 amb alguns pèls curts i aplicats, de lacinies linears, poc més llargues que la 

 meitat del tub; estàndard oblong, escotat, molt més llarg que les ales, que 

 porten una dent sota l'àpex; llegum subcilíndrica, arquejada, de 2-3 cm., 

 apiculada, pubescent, polisperma, sense solc a la sutura; llevors quadrangu- 

 lar-reniformes, llises. 



,3 chlorocyaneus Csta. — A. chlorocyaneus Boiss. et Reut. — Fulles amb 

 20-25 folíols, calze cobert de pèls negres aplicats, corol•la violàceo-verdosa 

 o d'un groc vermellós, llegums tacades d'un vermell de sang. 



Geografia. — Boscos, erms i paratges moniuoso-calissos: Des del Vallès i Penedès a Ribes, 

 Queralbs i Núria. 



La ,3 chlorocyaneus Csta. en totes les muntanyes del litoral i de l'interior, remontant-se 

 (sec. Csta.) a Berga, Sarroca, Olot et a//6í.— Abr.-Juny. 



-V. B. Té raó Costa a l'afirmar que la planta de Catalunya presenta totes les grada- 

 cions entre la espècie linneana i la boisseriana, perquè aquesta pugui subsistir. Per igual 

 motiu creiem que amb dificultat pot sostenir-se ni com a simple var., com proposà Costa. 



746. A. incànus L. 



(del llatí: blanquinós; pel toment cano-sedós de 

 la planta.) 



Sinonimia. — Estaca-rossins. 



Perenne, de 5-15 cm., cano-scdosa, rizoma 

 lienyós, tortuós, de divisions ajagudes, esteses 

 en cercle, cobertes de les despulles de les 

 fulles antigues, terminades en rosetons de 

 fulles, amb 1-2 pedtmcles escapiformes de 

 5-10 cm.; fulles llargament peciolades, amb 

 6-10 parells de folíols el•líptics o trasovats, 

 iiicano-sedosos, especialment pel revers, trun- 

 cato-subescotats o mucronulats; estipules lanceolato-linears, peciolars; flors 

 pur purines o àlbido-violàcies, 8-20 en capítols ovoides que s'allarguen a la 

 maturitat; peduncles tant o més llargs que les fulles, calze iiibulós, cobert 

 de petits pèls negres, aplicats, de dents linears, iguals a la tercera quarta 

 part del tub; estàndard oblong, escotat, molt més llarg que les ales obtuses 

 i enteres; llegum cilíndrico-arquejada, de 15-20 mm., ascendent, molt pu- 

 bescent, apiculada, superficialment assolcada per la sutura superior o 

 veniral, polisperma; llevors 4-5 a cada cel•la, reniformes, no quadrangulars. 



Geografia.— L\ocs secs i estèrils de la part occidental i nord: des de la plana d'Ancosa a 

 Valldeperes, Riu de Boix, Sta. Coloma de Queralt, Tous, Igualada i altres llocs de la 

 Segarra; Núria, cap a Fontalba.=Manresa, Sampedor, Sallent (Salv.!, Csta.!); Prats de Rei 



Astràgalus incànus 



147 



