FLORA DE CATALUNYA 



Gènere 192. — PSORALEA L. 



(Grec d/wpaXéot;, sarnós; per les glàndules que presenta i a les quals es deu la mala olor.) 



Flors blavenques o violàcies, en capítols axiliars, globulosos, involu- 

 crats per 2 bràcties 3-fides i una 2-fida, espessos, llargament pedunculats; 

 peduncles 2-3 veg. més llargs que les fulles, calze acampanat, pelut, 5-fid, 

 de divisions lanceolato-alenades, l'inferior un poc més llarga; estàndard 

 oblong, més llarg que les ales espolonades i la carena obtusa; estams dia- 

 delfes, estigma capitat, llegum sentada, inclusa, ovato-comprimida, coberta 

 de pèls blancs i negres amb bec ensiforme, un poc arquejat, indehiscent, 

 monosperma; llevor reniforme: planta perenne, pubescent-glajídulosa., d'una 

 forta olor de heium, tronc de 3-10 dm., dret, ramificat, estriat, negre, gla- 

 brescent a la base; fulles trifoliolades, amb els folíols el•líptics o bé oblon- 

 go-lanceolats, obtusos o mucronulats, amb punts translúcids, el del mig pe- 

 ciolulat; estipules linear-acuminades, lliures. 



Psoralea bituminosa 



765. — Ps. bituminosa L. 



(del llatí bitumen, bitúminis, heium; per la 

 seva característica inala olor, com d'asfalt.) 



Sinonímia. — Herba cabruna, ruda cabruna, 

 trèbol pudent; cast. trébol bituminoso, hierba 

 o ruda cabruna, trébol de mal olor, de 

 Sodoma, cecinegro. 



Geografia.— M.2iT%Qs\ llocs àrids: Comuna des del li- 

 toral a Bagà, Ribes, Olot, Guilleríes ei alibi. — Maig-Nov. 

 N. B. Es troben alguns exemplars de flors blanques. 



163 



