FLORA DE CATALUNYA 



Lleguminoses. 



G. 20i.-Písum. 



de parets primes; llavors molt compresso-anguloses, gríseo-verdoses, amb ta- 

 ques brunes; llombrígol ovat, igual a la desena part de la circumferència. 



Geografia. — Sembrats i terres de conreu: A Sta. Fe de Montseny; abundant a S. Hilari, 

 Montsolí i GuillerieS;=Prop de Tarragona (Wbb.); Vall d'Aràn, Arties (Llenl). 



806. — P. satívum L. — var. del arvense, del elatius apud 

 Rouy. 



(de sativus, espècie que se sembra; freqüentment cultivada.) 



Sinonímia. — Pèsols, tirabecs o estirabecs, pèsol garrofí, escanya- velles; 

 cast. guisante, chícharos. 



Planta de 5-15 dm., de tronc bastant gruixut, fistulós, filaire, glauc, 

 glabre; fulles de 2-3 parells de folíoles ovades, enteres, obtuses, mucronulades; 

 estipules molt grans, ovades, no maculades, prolongades a la base en orella 

 rodona i íistonada; flors totalment blanques o amb l'estàndard alho-blavenc i 

 les ales fusco-violades; peduncles aristats, iguals a les estipules o poc més 

 llargs; llegum de grandor variable, ordinàriament compresso-cilíndrica, re- 

 ticulato- venosa, molt atenuada a la base; llavors globuloses, llises, de color 

 uniforme (blanques albo-blavenques) ; llombrígol més llarg i estret que en 

 l'espècie anterior. 



a saccharafum Sering. — Llegum d'endocarpi coriaci. 



P macrocarpum Sering. — Llegum més grossa, d'endocarpi no coriaci. 



Geografia. — Cultivades i subespontànies algunes 

 varietats, com el a saccharatum, pèsol dolç, petií pols o 

 pois sucre dels francesos; la j3 macrocarpum, tirabec o 

 pèsol caputxí, el 3 quadraíum Ser., pèsol quadrat, etc. 

 — Maig. 



Es desconeix l'origen d'aquestes dugués espècies, 

 però se les considera procedents de la següent. 



807. — P. elatius Bieb. 



(de elatus, en la forma comparativa neutra; per 

 la relativa major llargària dels peduncles.) 



Planta de 6-12 dm., de tronc robust, fistu- 

 lós, filaire, glabre, glauc; fulles de 2-3 parells de folíoles ovades, obtuses, 



[97 



