FLORA DE CATALUNYA 



Amigdalàcies, 



G. 214. -Prunus. 



859. — Pr. domèstica L. 



(pròpiament domésticus és el de casa, de la 

 família pàtria; en contraposició a foraster 

 (peregrinus, alienigena, alienigenus) : aquí com 

 en Pirus domèstica (Sorbus) és la espècie co- 

 muna i coneguda.) 



Sinonímia. — Prunera, pruner; cast. cirue- 

 lo ''^ cirolero; fr. prunier; al. Pflaume i Zwet- 

 sche (fr. quetsche.) 



Arbre o arbust de 3-7 m., no espinós, de 

 branques joves glabres; fulles trasovades o bé 

 oblongues, agudes, crenato-dentades, glabres o lleugerament pubescents pel 

 revers; estipules i peduncles pubescents; flors d'un blanc verdós, geminades; 

 calze pubescent o pelut per dins; drupa grossa (2-3 cm. de diàm.), oblonga, 

 penjant, vermella o violada, dolça; pinyol llarguet, rugós: planta polimorfa. 



Geografia. — Cultivades moltes varietats, espontània en alguns marges. — Març. 



Pr. insititia 



860. — Pr. insititia L. 



(0 insitícius, és com híbrid estrany; de ínsero, 

 plantar; ínsitus. En contraposició a la Spinosa 

 que a Suècia és silvestre.) 



Sinonímia. — ■ Angl. bullace (fr. antic bello- 

 ce) més gros que'l sloe i groc. 



Arbust de 2-5 m., poc gens espinós, bran- 

 ques joves cobertes d'un to ment durant llarg 

 temps persistent; fulles trasovades bé oblon- 

 gues, grans, serrades, piloses, particularment 

 als nervis del revers; flors blanques, ordinà- 

 riament geminades; pedimcles pubescents; calze glabre per dins; drupa glo- 

 bulosa, penjant, violada o groguenca, dolça; pinyol rugós; planta polimorfa. 



Geograjía. — Bagà, vores del Bastareny. = Aprop de Lleida; a la Segarra (Csta.); Gavà, 

 Horta; Castell d'Empúries, vores del Muga (Vay). — Abril. 



(1) Cí. Pr. cercola Po\r.\\a prun» claudia (reineclaude), d&Xa reina C\^\ià.'\a de. França, 1492-1521, la i.» muller de 

 Francisco I, filla del seu antecessor Lluïs XII. La pruna de Sta. Catarina, Sanctae Catharinae, és una altra varietat. 



245 



