FLORA DE CATALUNYA 



Rosàcies. 



Sp. hypericifolia 



G. 216. -Spiraea. 



869.— Sp. hypericifolia L— Sp. thalic- 

 troídes Pall. (Bub., II, 636). 



(per la semblança de les fulles amb alguns hy- 

 pericum i thalictrum.) 



Arbust de 5-10 dm., de tronc ascendent, 

 molt ramificat, branques primes, estriades, fus- 

 co-vermelloses; fulles petites, trasovato-orhicu- 

 lars o trasovato-oblongues, enteres o fistonades 

 a l'àpex, atenuades en pecíol, glabres per sobre 

 i pubescents per sota, alternes, coriàcies, sense 

 estipules; flors petites, en umbel•les o en corim- 

 bus axil•lars de 6-20 flors, fulloses a la base, 

 formant panotxes llargues i estretes; estams iguals o més curts que'ls pètals, 

 fol•licles drets, glabres; planta polimorfa. 



Y flabellata Bert. (Fiori, I, 562). — Flors quasi sempre en corimbus; fu- 

 lles inferiors trasovato-cuneades, dentades a l'àpex, les superiors oblongo- 

 trasovades o espatulades, més estretes. 



Geografia. — Llocs secs i pedregoses calissos: Lladó de S. Pere de Roda; S. Pere de Cas- 

 serras (Vay.!, Mariano Masferr.; Sen., in Hb. Cad.). — Maig. 



870. — Sp. Aruncus L. 



(nom usat per Plini per a indicar la barba de la 

 cabra; barba caprae era el nom que'ls botànics 

 anteriors a Lin. donaven a aquesta planta ^^\) 



Sinonímia. — Cast. barba de cabra o de 

 cabrón. 



Rizoma llenyés, tronc de 8-15 dm., herbaci, 

 dret, assolcat, glabre; fulles grans (2-3 dm.), 

 de contorn triangular, 2-3 pinnatisectes, de seg- 

 ments oposats, ovato-acuminats, prims, doble- 

 ^^" '^'^"".!".^ ment i desigual dentats, peciolulats, estipules 



nul•les; flors dioiques o polígames, petites, 

 agrupades en moltes espigues, formant en conjunt una ampla panotxa termi- 

 nal; estams més llargs que'ls pètals, fol•licles reflexes, glabres. 



Geografia. — Boscos iiumits de les altes muntanyes: Vall d'Aràn i ribera de Viella(Salv.!, 

 Isern!); sobre Baneras (Zett.); boscos d'Artiga de Lin i ribera de S. Joan de Toràn i de Viella 

 (Llen.l). - Jul. 



(t) Cp. aíyóxepaç, el fenigrec; aíyóXs^'poi;, una planta que mata les cabres. 



253 



