FLORA DE CATALUNYA 



Rosàcies. 



G. 224. - Rosa. 



liolades; folíoles ovades o trasovades, primes, no lluents per sobre, glauces- 

 cents per sota, freqüentment obtuses, més fondament i amplament asserra- 

 des; estipules estretes, amb les orelletes agudes o dretes; bràcties primàries 

 estretes i dretes, flors blanques, en corimbus, raram. solitàries. 



Raça R. repens Scop. — Troncs febles, ajaguts, a veg. radicants; flors 

 quasi sempre solitàries, pedicels glandulosos; botons curts, ovoides, contrets a 

 l'àpex; sèpals ovats, bruscament i llargament atenuats, subenters, reflexes, 

 caducs; pètals més llargs que'l calze; columna estilar glabra, sortida d'un 

 disc quasi pia, igual als estams; fruit petit. 



P bracteata G. et G. — Troncs drets, flors en corimbus, adornats de 

 moltes bràcties. 



Geografia, — Vores dels camps, sots i llocs pedregoses: Olot, Amer, N.* S.' del Mont, 

 Viladrau, Collsacabra; Vich r. r. (Masf.), aprop de la Fontsalada (Vay.); S. Joan de les Aba- 

 desses (Comprí.!), comú al Pireneu Or., la Alanera (Lap.), Vall del Tet (Gaut.), la Vall 

 d'Aràn, a Banyeres de Luchon (Zeti,, Bub,); de les Bordes a Artiga de Lin (Llenas!); mun- 

 tanyes orientals de Bages; Collsuspina, Moya (Font). 



La p bracteata G. et G., a Freixanel, Castellfuilit, Montsolí, Sant Hilari, Viladrau (Vay.). 

 També creiem que pertany a ella la planta que portà Llen. de la Vall d'Aràn. La raça 

 R. repens Scop. a Ripoll (Senn !). — Maig-Jul. 



926. — R. stylosa Desv., subsp. de la 

 R. communis Rouy (apud Rouy). 



(al•ludint a la longitud de la columna estilar 

 respecte al disc.) 



Arbust de troncs llargament sarmentosos, 

 no decumbents; agullons forts, dilatats, forta- 

 ment f alci formes; fulles caduques, $-y-foliola- 

 des; folíoles ovato-agudes, d'un verd pàl•lid, 

 simple o doblement dentades; estipules supe- 

 riors i bràcties poc dilatades; flors blanques, 

 ^ stylosa g^j^^ ungla grogucuca, rarament d'un rosa 



clar, en corimbus o solitàries; pedicels llisos o 

 híspido-glandulosos; sèpals apendiculats, reflexes després de la floració, ca- 

 ducs durant la maturació; pètals iguals al calze, columna estilar glabra, molt 

 més curta que Is estams, sortida d'un disc cònic ben marcat; estigmes glabres, 

 en capítol oblong; fruit grosset. 



Geografia. — Boscos i sots: Tragurà (Vay.). — Juny. 



N. B. No havem trobat cap més cita d'aquesta espècie, ni d'autors espanyols ni es- 

 trangers. 



293 



