FLORA DE CATALUNYA 



Rosàcies. 



G. 226. - Potérium 



llargament pedunculades; fruit marcadament tetràgon, amb els ànguls allar- 

 gats en cresta prima, aguda, entera o superficialment sinuosa, amb les cares 

 guarnides de fossetes de vores denticulades més curtes que les crestes, per lo 

 qual les cares resulten excavades. 



Geografia. —Comú per terres incultes, prats i llocs herbosos des de la costa als Pire- 

 neus. — Maig-Set. 



943 — P- dictyocarpum Spach. — 

 Subsp. del P. Sanguisorba L. (apud 

 Rouy). 



(del grec Síxxoov, ret, filat xarxa; xapTtóç, fruit; 

 per les cares reticulato-rugoses del fruit.) 



Es diferencia essencialment de l'anterior 

 per ser menys robust i pel seu fruit que pre- 

 senta els ànguls amb crestes gruixudes, super- 

 ficialment sinuoses o enteres; cares reticulato- 

 rugoses, guarnides d'alvèols superficials. 



Geografia. — Llocs Incults: Mura (Font); Arties, Salardú (C, et S.). — Maig-Set. 



944. — P. Magnolii Spach. — Subsp. 

 del P. Sanguisorba L. (apud Rouy). 



(Dedicada a Pierre Magnol, 1638-1715, profes- 

 sor de Botànica a Montpeller; autor de l'impor- 

 tantíssim Pródromus historiae naturalis planta- 

 rum (1689) (■> . 



Es distingeix principalment dels dos ante- 

 riors pel seu fruit bastant gros, que ofereix els 

 ànguls amb crestes gruixudes, fortament si- 

 nuoso-fistonades, molt obtuses; les cares cobertes 

 de tubèrculs rodons, grossos i tan alts com les 

 crestes, pel qual motiu les cares resulten pla- 

 nes i el fruit més ovoide que tetràgon. 



Geografia. — Llocs secs i àrids; comú als voltants de Tarrassa, Valldoreig, litoral de Sit- 

 ges i Vallcarca, Igualada, et alibi. = Costes de Tarragona i més a l'interior de la província 

 (Csta.). — Maig-Set. 



P. Magnolii 



(1) Del seu nom s'anomena magnòlia, la coneguda flor dels Jardins. 



39 



305 



