FLORA DE CATALUNYA 



Pomàcies. 



G. 234. -Sorbus. 



ovades, desigualm.ent asserrades o sublobato-asserrades, glabres per sobre i 

 cano-tomentoscs per sota, amb els nervis rectilinis i prominents; llim 5 veg. 

 més llarg que el pecíol; flors blanques, en corimbes amples, més curts que 

 les fulles; peduncles, pedicels i calzes alho-tomcntosos; pètals estesos, subor- 

 biculars; anteres blanques, 2 estils lliures, peluts a la base; poma el•lipsoi- 

 dal, d'un vermell ataronjat, poc més grossa que un cigró, farinoso-pulposa, 

 lleugerament ensucrada i acídula. 



Geografia. — Comú per boscos i cingleres, des de S. Llorenç del Munt, Montserrat i 

 Montseny a Ribes; Montsant. = Prats de Molló (Bub.); la Cènia i vàries localitats de la Vall 

 d'Aràn (Llenasl). — Maig-Juny. 



S. torminàlis 



969. — S. torminàlis Crantz. 



(llatí tórmina, dolors intestinals; s'han empleat 

 els fruits contra la discnteria.) 



Sinonímia. 

 drà (Vay.) ^'K 



Palo santó, abusivament a Vi- 



Arbre de 8-12 m., de burrons glabrescents, 

 fulles profundament lobades, amb 5-7 lòbuls acu- 

 minats, finament asserrats, escotades a la base, 

 vírido-glabres i llustroses per les 2 cares, amb 

 els nervis rectes, poc ramiíicats i prominents; 

 llim el doble llarg que'l pecíol, flors blanques, en corimbes multiflors, bastant 

 ramiíicats, quasi iguals a les fulles; peduncles, pedicels i calzes una micatomen- 

 tosos; pètals estesos, suborbiculars, d'ungla glabrescent, 2 estils soldats a la 

 base, glabres; poma trasovoide, bruna, verrugosa, com un cigró, aspra i acídula. 



Geografia. — Boscos umbríus i frescals: Torrent de Gotelles, al peu del S. Llorenç del 

 Munt; no escassa a Gualba a la falda del Montseny. = Montserrat, camí de can Gomis (Mar- 

 cel!); Puigreig, Marlés, Olvan (Puj. C.!); Ripoll (Ferrer!); cingles de Ciuret, S. Joan les 

 Fonís, Castellfullit(Vay.); la Sellera (Cod.!); S. Guim (Puigg.!); Poblet (Compn.!}; Arties 

 (Timb., Llen.); Viella (Lap., Bub.). — Maig. 



TV. B. Coste i Soulié afirmen haver trobat al Port de Beret un peu de la 5. Hosíii 

 Gremli, Ària x Chamaeméspiliis , inter parentes. 



(i) Aquest nom de palo santó que en castellà és la fusta àtXguaiac, és també el nom del cagui, banús (DiospyroS 

 Virginiana L., en/r. plaqueminier, de la família de les ebcnàcies). 



327 



