PUBLICACIONS DE L'INSTITUT DE CIÈNCIES 



Gènere 235. — AMELANCHIER Medik. ARONIA Persoon. 



(És nom francès; el fruit amélanche; àptovía, nom d'un arbust (Diosc), 

 probabl, un Méspilus.) 



Flors blanques, en raïms pauciflors, corimbiformes, bracteolats; calze tur- 

 bina! , 5-fid, d'incisions lanceolato-linears, llanut com els pedicels, 5 pètals 

 oblongo-cuneïfoimes, 1-2 veg. més llargs que'l calze, erecto-estesos, 5 estils 

 soldats a la base; poma globulosa, nigro-blavenca, de la grandària d'un pè- 

 sol, coronada per les dents persistents del calze adherent, 5-locular, de cel•les 

 dispermes, incomplet ament dividides en 2 per un fals embà, produït pel des- 

 enrotllo del nervi dorsal: arbustos inermes, de fulles el•líptiques, asserrades, 

 verdes per sobre i tomentoses per sota, a la fi glabres i coriàcies. 



970. — A. vulgaris Moench. — Més- 

 pilus Amelanchier L. grandifólia 

 Rouy. 



Fulles grans (30 mm. llarg, x 33 mm. am- 

 ple), suborbiculars. 



Sinonímia. — Còrner, corunyer; cast. corni- 

 juelo, comillo, guillomera. 



Geografia. — Roques, llocs secs i pedregosos de les 



muntanyes: comú a S. Llorenç del Munt, a l'Ubach; 



Montserrat; Montsant; S. Magí, fins a Ribes i Queralbs. 



La grandifólia Moench (de fulles de 62 x 63 mm.) cap a Ardèbol, de la prov. de Lleida 



(Puj. C.!). - Abr.-Maig. 



N. B. Es cultiva, especialment a la regió inferior de Catalunya, podent-se allí conside- 

 rar com subespontani el nesprer del Japó (Erioboírya Japònica Lindl. i la Photinia serru- 

 lata (a Bages). 



A. vulgaris 



?>2\ 



