FLORA DE CATALUNYA 



Onoteràcies. 



G. 237. -Epilóblum. 



980. — E. tetràgonum L. 



(de 4 angles obtusos; -pels que té en el tronc; 

 c{. quadiangularis.) 



Rizoma amb estolons llargs rosetes de 

 fulles primes d'un verd bonic, subsèssils; troncs 

 de 3-10 dm., drets, robustos, fistulosos, ramiíi- 

 cats i pubescents a la part superior, recorre- 

 gut per 4, rarament per 2 línies sortides que 

 van de fulla a fulla fent-lo tetragonal; fulles 

 lanceolades, oposades, exceptuant les florals, 



' ' ^'""" seniades, arrodonides a la base, denticulades, 



glabres; flors lilacines, petites (5-6 mm. diàm.), 

 dretes, en raïms formant ampla panotxa; botons i sèpals obtusiúsculs, pètals 

 un poc més llargs que'ls sèpals, estigmes enters, claviformes; càpsules molt 

 llargues (6-8 cm.), pubescents; llavors oblongues, arrodonides a la base. 



Geografia. — Boscos, torrenteres i llocs frescals : Terrassa; abundant als torrents de la 

 cordillera superior; Montseny, les Guilleries. = Al Bergadà, cap a la font de Tagast; valls 

 fondes dels Pireneus (Csta.); Coll de Vernadell (Vay,); Vall d'Aràn, a Canejan (Llen'.i). - 

 Juny-Ag. 



E. palustre 



981. — E. palustre L. 



(de palus, paludis, llacuna; per la estació de la 

 planta.) 



Rizoma cundidor, amb llargs estolons fili- 

 formes, subterranis, blanquinosos, guarnits de 

 petites escames foliàcies i terminats per un 

 borró bulbiforme; troncs ascendents, de 1-6 de- 

 címetres, radicants a la base, rodons i sense 

 línies sortides, crispato-pubescents; fulles lan- 

 ceolato-linears, atenuato-cuneiformes a la base, 

 la major part oposades, sentades o subsèssils, 

 generalment enteres i un poc revoltes pel marge, 

 glabres; flors rosades o blanquinoses, petites (4-6 mm.), penjants abans de 

 l'antesi, botons i sèpals obtusos; pètals poc més llargs que'ls sèpals, estig- 

 mes enters, claviformes; càpsula pubescent, llavors subfusiformes; plomall 

 breument estipitat. 



Geografia. — L\ocs> pantanosos, turbosos o humits: muntanyes de S. Jeroni (Salv.I); 

 Montseny (Vay.); la Cerdanya (Gaut.); Llagona, Eyne (Bub.); Vall de Benasc, dessota del 



337 



