PUBLICACIONS DE L'INSTITUT DE CIÈNCIES 



Gènere 253. -BRYONIA L. 

 (Grec ,3puu)VTfi, de ppúoj, néixer i créixer en abundància, terme propi de la vegetació.) 



Flors dioiques, verdoses, fasciculades, raïms curts, les masculines 2-3 veg. 

 més grans que les femenines, més curtament pedunculades; calze de les flors 

 masculines campanulat, el de les femenines amb el tub globulós, de lòbuls 

 triangulars; lòbuls de la corol•la el•líptics, pestanyosos, molt més llargs que'l 

 calze; fruit baia globulosa, llisa, a la íi vermella, de la grandària d'un pè- 

 sol, fètida, amb 5-6 llavors ovato-agudes; planta perenne, d'arrel cònica, 

 llarga, carnosa i ramificada; tronc de 2-3 m., sarmentós, filaire, ramificat, 

 eriçat de petits pèls bulbosos; fulles peciolades, palmatilobades, de 5 lòbuls 

 sinuato-dentats, el superior més llarg, agut o apiculat, aspres per les 2 ca- 

 res, piofundament escotades a la base, amb circells filiformes, helicoidals, 

 opòsitifolis. 



1,013.-8. dioica Jacq. 



(per ser planta que té les flors masculines en un 

 peu i les femenines en un altre.) 



Sinonímia. — Briònia, carbassina; cast. brio- 

 nia, nuez del diablo, nueza blanca, tuca; fr. 

 vigne blanche (cf. vitis alba). 



Geografia. — Bardisses i torrenteres, des de la costa 

 fins al Pireneu. — Abr.-Juny. 



N. B. Es cultiven ademés vàries altres cucurbità- 

 cies pels seus fruits alimenticis, medicinals, d'orna- 

 ment, etc, essent les principals: la carbassa vinera o vi- 

 natera (Lagenaria vulgaris Ser.); el cogombre (Cucwnis sativus L.); el meló (C. Melo L.); i 

 la sindria (C. Citrullus Ser.); la carbassera o carbassa comú (Cucurbita Pepo L. (')); el raba- 

 quei (C. màxima Duch.); la carbassa de turbant (C. Melopepo L.), i la balsamilla (Momor- 

 dica Balsamina L.). 



(1) Es proverbial: «peponem cordis loco habere» Tert.; per cor lenir un meló o un nap.,. 



368 



