FLORA DE CATALUNYA 



Paroniquiàcies. 



G. 259. - Paronych a. 



1,025 — P. Kapela A. Kern. — P. im- 

 bricata Rchb.— P. capitata DC, non 

 Lamk. 



(imbricat us, de ímbrex, ímbricis, la teula; per 

 la disposició de Ics fulles; capitatus, de caput, 

 el cap, al•ludint als glomèruls terminals de la 

 espècie.) 



Perenne, rizoma subllenyós, tortuós; troncs 

 de 5-15 cm., prostrato-ascendents, pubescents, 

 à! entrenusos molt curts, generalment radicants, 

 formant una planta cespitosa; fulles oposades, 

 ovades o bé ovato-lanceolades, ohtusiúscules 

 snbacuminades, pestanyoses, pubescents o gla- 

 bres, molt acostades imbricades; glomèruls 

 florals més petits i menys nombrosos que en l'anterior, terminals, escarioso- 

 argentins; bràcties trasovades, obtuses mucronades, més amples o més llar- 

 gues que les fulles florals; lacínies calicinals obtuses, quasi iguals, amb pèls 

 setiformes aplicats, escarioses al marge, 5 estams. 



a typica Fiori. — Troncs suberectes, fulles linear-oblongues o lancec- 

 lades. 



P ser pyllif olla DC. — Troncs ajaguts, difusos, freqüentment radicants; 

 fulles més petites, trasovades o suborbiculars. 



Geografia. — Roques i llocs pedregosos de les muntanyes: La a typica a Núria, i la 

 ,3 serpyllifolia molt difosa per Catalunya, Montserrat, S. Llorenç del Munt; Rasos de Pe- 

 guera; Queralbs, Núria; Montserrat. =Turons de Rubió (Puigg.;); Ciurana; Port i Hospital 

 de Benasc (Csta). — Maig-Set. 



379 



