PUBLICACIONS DE L'INSTITUT DE CIÈNCIES 



Paroniquiàcies. G. 260. - Herniaria. 



1,029. — H. glabra L. 



(glaber, fer no ser peluda.) 



Sinonímia. — Herba del mal de pedra, cent 

 en grana; cast. ciento en grana, milengrana, 

 hierba turca, granjilla. 



Anual, biennal perennant; tronc de 5-15 

 centímetres, ajagut, prim, ramificat, glabre, 

 com tota la planta; fulles oblongues^ enteres, 

 atenuades a la base, oposades, les superiors 

 ordinàriament alternes, molt glabres; estipules 

 ovades, pestanyoses; flors molt petites, sentcides en glomèruls muUiflors, for- 

 mant curtes espigues opositiflores; sèpals ob- 

 longs, obtusos, estretament escariosos al mar- 

 ge, glabres. 



Geografia. — Comú per paratges secs arenosos des 

 del liioral fins al Pireneu. — Maig-Juny. 



1.030— H. hirsuta L. 



(aquesta espècie és peluda Jiíspida.) 



Sinonímia. — Cast. Hierba del quebrado, 

 suelda-tripas, hierba de la orina, turquita. 



H. hirsuta 



Anual o biennal, piloso-eriçada, gris'?nca, 

 arni prima, troncs de 5-15 cm., ajaguts; fulles lanceolades, atenuades a la 



base, les inferiors oposades, les demés alternes, 

 toies híspido-pestanyoses; flors sentades, en glo- 

 mèruls multiflors, clarets, opositifolis i més 

 curts que les fulles; sèpals lanceolats, peluts; 

 pèls curis, menys el terminal que és setiformc. 



Geografia. — Freqüent per llocs arenosos: al Vallès, 

 Terrassa, Olesa et alibi; a Bages. = Immediacions de 

 Barcelona (Csta.); Vall d'Eyne, la Perxa (Compy.); Al- 

 beres, muntanyes de Ceret (Gaut.). — Maig-Juny. 



1,031.— H. cinereaDC— H. annua Lag. 



(dècims, cíneris, la cendra; pel color cendrós de la 

 planta; annuus, anual, que viu solament un any.) 



H. cinerea 



382 



