PUBLICACIONS DE L'INSTITUT DE CIÈNCIES 



Gènere 261. — CORRIGIOLA L- 



(Diminutiu de corrigia, la corretja; pels troncs llargs i prims.) 



Flors blanques o rí)sade3, diminutes, curtament pedicel•lades, en glomè- 

 ruls terminals; calze, corol•la i androceu pentàmers; divisions calicinals còn- 

 caves, ovato-obtuses, escarioses al marge; pètals oblongs o trasovats, iguals 

 al calze o poc més llargs, 3 estigmes sentats; fruit carcérulus, trígono-ovoi- 

 de, protegit pel calze: herbes glauques, glabres, de troncs ajaguts, fulles al- 

 ternes, enteres, amb estipules escarioses. 



Plantes anuals, d'arrel prima, fulles linears o lanceolato-oblongucs, 

 branques íloríferes fuUoses 1,032. C. littoralis. 



I Plantes perennes, de rizoma gruixut, fulles oblongues o trasovades, 

 branques íloríferes afiles ijOSS- C. telephiifolia. 



1,032— C. littoralis L. 



(per la seva estació riberenca.) 



Sinonímia. — Passacamins; cast. corrigiola 

 de playas. 



Anual, arrel cònica, llarga, prima, multi- 

 caule; troncs filiformes, de 1-3 dm., estesos en 

 cercle, poc ramificats; fulles linears o lanceo- 

 lato-ohlongues , atenuades en curt pecíol; bran- 

 ques íloríferes fulloses, glomèruls petits, arquc- 

 jats, axil•lars i terminals; part verda dels sèpals 

 ovato-aguda. 



Geografia. — Llocs arenosos i humits: St. Hilari, vores del Montsolí, més avall del Bal- 

 neari; la Cerdanya, vores del Carol, al peu de Talltorta. = Llocs arenosos de la costa (Csta.); 

 cap a Girona (Salv.l); Coniestins (Cod i); Alberes i vall del Tet (Gaut.). — Jul.-Ag. 



384 



