PUBLICACIONS DE L'INSTITUT DE CIÈNCIES 



Gènere 268. — UMBILICUS Dc 



(Paraula Uaiina: el llombrígol; al•ludint a la forma de les fulles dc la principal espècie.) 



Flors albo-groguenques o rosades, en espiga o capítol terminal; calze, 

 corol•la i gineceu 5 -mers; estams diplóstemons, sèpals ovato-aguts, pètals 

 ovato-mucronats, fol•licles acuminats per l'estil, més curts que la corol•la: 

 herbes carnoses, glabres, de fulles alternes, gruixudes, oblongues o peltades. 



Fulles inferiors peltades, peciolades; flors albo-groguenques, penjants, 

 en espiga racemiforme; plantes perennes, de 1-4 dm., 



1,070. U. pendulinus. 

 (Fulles oblongues, imbricades; flors rosades, dretes, en capítol termi- 

 nal; plantes anuals, de 3-6 cm ijOyi. U. sedoídes. 



1,070. — U. pendulinus DC — Cotyle- 

 don Umbilícus L. 



(les flors són penjants; péndulus: cotyledon, 

 vol dir copa, per la forma de escudella que tenen 

 les fulles.) 



Sinonímia. — Capadella, barretets, coberto- 

 ra; cast. oreja de monje, ombligo de Venus, 

 vasillos, sombrerillos, escudetes. 



Perenne, arrel tuberosa, tronc de 1-4 dm., 

 dret ascendent, glabre, simple o poc ramifi- 

 cat, suhafil; fulles inferiors peltades, llarga- 

 ment peciolades, grans, fistonades, les caulinars cuneïformes; flors d'un blanc 

 groguenc, pedicel•lades, reflexes, nombroses, en llarga espiga terminal, racemi- 

 forme, bracteolada; calze 4 veg. més curt que la corol•la tubulosa. 



U. pendulinus 



Geografia. —Muralles, roques i teulades, des del litoral fins al Pireneu. — Maig-Juny. 



412 



