AltcecliisL'he Leiche, Lieder und S|)riithe des XIY. und XV. Jahrh. (JS 1 



Frotoz, inilä, pomni na to, 



iet jest drazsie viera nezii zlato, 



rai' me s vieni milovati 1»^ 



a nade mni'i nezüfati. 



Pakli by toho neucinila, 



velmi by me srdce ranila, 



nebt jest v tobe ma nadeje, 



po tobe se nie srdce smeje. 20 



Ty si nie utesenie, 



tobet we stu rovne nenie, 



ty si panie prezädüci, 



meho srdce ruoze stkvüci. 



Po tobet nie srdecko vzdyehä 25 



a V tesknosti usycha, 



taket stoji v tve niilosti, 



a mät sniutku prielis dosti. 



Pro to smutne rozlücenie, 



ze s tebii byti Ize nenie. 30 



tys take pän srdce meho, 



uslys V prosbe sliihu sveho. 



Taket mile prosi'm za to, 



nerac dbati pro nie na to, 



jeste prosim, srdce mile, 35 



nerac dbati na reci Istive. 



panno srdecna, 



boday byla dinhovecnä. 



cos pocala, rac konati, 40 



A rac V prave läsce prebyvati, 



a mü vieru k sobe znamenati. 



nebf ja mienim mieti k tobe 



s vernü vieru jako k sobe. 



A nie jinak, panie milä, 45 



jako by nii vosobne v meni srdci byla, 



duset bych chtel udeliti, 



bych to mohl uciniti. 



Acb mä panno jedinä, 



sfastnät jest byla ta hodina, bO 



kdyz scni se s tebü oznamil 



a castokrät s tcbi'i niluvil, 



Neb tve promluvenie 



jest meho srdee utesenie: 



take kdyz seni s tebü sedel, 55 



tesknosti sem zädne nemel. 



Jiz pak po toni rozlücenie 



