tid varit upphängd i kyrkan men borttagits, då grafvården restes, senare 

 blifvit af gjuten af Aschan vid Lessebo. Att observera är också att på me- 

 daljongen vid Råshult står ungefär samma inskrift målad, som Linné före- 

 skref skulle inristas på hans medaljong nämligen: Botanicorum Princeps. 

 Födelse- och dödsår äro dock icke utsatta på denna. 



Bn annan för närvarande okänd af bildning af Linné, hvilken äfven fanns 

 under hans lifstid, var den medaljong, som hertigen af Noailles lät anbringa 

 på det monument, han till Linnés ära uppreste i sin trädgård (se s. 8). 



Jämför man nu de här omtalade originalporträtten, skall man finna, att 

 de i allmänhet gå väl ihop med hvarandra, några äro dock mera, andra mindre 

 lyckade, och för att bilda sig en god föreställning om Linnés drag torde det 

 vara lämpligast att, med bortseende från näsans för starka krökning på några, 

 hufvudsakligen fästa sig vid följande: den osignerade teckningen, som legat 

 till grund för HoFFMANS målningar, Scheffels oljemålning af 1739, Fehrmans 

 medalj, den osignerade gouachen, som kopierats af Bernigeroth, Lundbergs 

 pastell, som legat till grund för det general Ericson tillhöriga porträttet och 

 för Braunschweigporträttet, Scheffei^s oljemålning af 1755, som kopierats af 

 Preisler, Inlanders medaljong, Kraffts oljemålning, Rolins knästycke och 

 den osignerade målningen med blå rock på Hammarby. Dessa porträtt visa 

 också alla det glada, godmodiga uttryck, som skall ha varit så karakteristiskt 

 för Linné, och de flesta äfven den djupa, genomträngande blick, som beskrif- 

 ves af Fabricius och som man så gärna tänker sig hos en af vetenskapens stor- 

 män. 



Äfven efter Linnés död ha en mängd af bildningar gjorts af honom. De 

 postuma målningar och gravyrer, som utgöra rena kopior af originalporträtt, 

 ha i den mån de ansetts äga betydelse, redan i det föregående omnämnts. 

 Härtill komma några genrebilder, af hvilka de flesta dock hafva föga konst- 

 värde, samt några rena fantasiporträtt utan allt värde. 



Helt annorlunda förhåller det sig med skulpturerna, hvilka äfven i de 

 fall, då de öfvervägande sluta sig till ett bestämdt porträtt, icke kunna vara 

 blott kopior af detta, utan åtminstone till någon del måste bli uttryck för den 

 totalbild af Linné, som konstnären under studiet af mer eller mindre goda 

 porträtt för sig utarbetat. Detsamma gäller äfven de medaljer, som ej äro 

 blott kopior af en gravyr, en byst, en medaljong eller af annan medalj, men 

 dessa äro ej många. 



Vi komma således här att hufvudsakligen sysselsätta oss med skulpturer, 

 och bland dessa synas mig sådana vara af särskildt intresse, som offentUgen 

 blifvit uppsatta till hans ära. 



Beträffande den medalj, som Gustaf III lät prägla med anledning af 

 Linnés död, kan den, hvad ansiktet beträffar, anses vara en kopia af Inlanders 

 medaljong och är därför i det föregående omnämnd. 



T. Tullberg. — 73 — 



10 



