10 SVENSKA LEDAMÖTER 



skillige, som ännu intet gifvit dem ifrån sig», erhöll befallning 

 att upprätta en förteckning på de försumlige. 



I protokollet för den 13 okt. 1739 läses med anledning 

 häraf följande: 



Härpå tilsporde Herr Praesidenten [Tbiewald] om Hr Salvius hade, efter 

 Academiens sidsta befalning, giordt någon förtekning uppå de herrar leda- 

 möter, som ännu intet gifvit deras försäkrings skrifter in til Academien? 



Hvartil Hr Salvius svarade, at de vore åtskillige, som ännu intet gif- 

 vit några försäkrings skrifter, och gaf deruppå fram en förtekning. Och 

 som Hr Mellercreutz fants vara deribland, frågade Hr Praesidenten, hvarföre 

 han ännu intet gifvit den vanliga försäkrings skriften från sig? Då Hr 

 Mellercreutz svarade, at han dervid hade något at påminna, hvilket han 

 skriftel:n tänckt hemställa Academiens ompröfvande, men at hans dräng 

 icke hunnit at skrifva det rent, innan tiden var inne, at han nu skulle gå 

 up i Academien. Hr Praesidenten sade, at det vid grundreglomes ricktighet 

 ej vore tillåteligt göra några påminnelser, och bad således, at han nu straxt 

 ville utlåta sig med ja eller nej, om han ärnade gifva in någon försäkrings 

 skrift til Academien eller ock intet. 



Hr Mellercreutz svarade, at han ville betänka sig derpå til nästa sam- 

 mankomst, om herrarna taktes lemna honom tilstånd dertil. 



Men Hr Praesidenten sade, at detta vore et sådant mål, som ingalunda 

 behöfde långt betänkande; ty begärte han ännu en gång, nomine Academice, 

 at Hr Mellercreutz skulle yttra sig antingen uti ja, eller nej. 



Men Hr Mellercreutz svarade, at han ville absentera sig tils vidare från 

 deras sälskap. Gick därpå til dörren, men kom åter tilbaka igen och be- 

 gärte extractum protocolli häröfver. Hr Höpken lät honom förstå, at Aca- 

 demien ingalunda behöfver skrifteligen utlåta sig i detta mål : Academien har 

 uprättat sig vissa grundreglor at lefva efter, och så vida de varda hvar och 

 en ledamot, innan han blifver emottagen, kunnige giorde, hvarigenom ho- 

 nom lemnas nog tid och råderum at förut betäncka sig, om han vil vara 

 dem undergifven eller ock intet; så äger han sedermera ingen makt at draga 

 dem i något tvifvnesmål, utan så snart det sker, så har han också sin re- 

 solution med sig. Hvarupå Hr Mellercreutz tog sit afträde. 



En antydan om anledningen till dennes betänkligheter 

 lämnas af Linné, som i sin redogörelse för vetenskapsakade- 

 miens uppkomst^ yttrar: 



Wij gofvo då försäkrings skrifter at som ärlige svänske män giöra 

 vår förretning. Pr[ofessor] Meldercreutz blef indragen, men måste ock gå 

 ut, för det han ej ville skrifva en sådan försäkring, ty det ordet ärlige 

 svänske män, trodde han betyda hattpartie. 



Huru härmed verkligen förhållit sig må lämnas därhän 

 — Linné erkänner, att han nedskrifvit hvad han (1761) i hast 

 erinrade sig — ; att icke hattpartiets organ »En ärlig Svensk» 

 kan ha gifvit anledning till missförståndet är uppenbart, då 



1 Th. M. Fries, Linné, D. 1, Bil. VI. 



