SVENSKA LEDAMÖTER 19 



votering för denna gången skulle vara jakande». Ännu li- 

 beralare var man d. 23 maj 1747, då votering om en kan- 

 didat (Ljungqvist) utfallit med 19 ja mot 7 nej, »och som 

 det således för honom allenast brast en 7? röst att blifva an- 

 tagen, varande I9V2 tre fjärdedelar af 26 = 19 + 7, så höll 

 man före, att en brist af ett bråk allena ej skulle utesluta 

 någon; hvilket också igenom votering af 19 ja mot 8 nej blef 

 stadfästadt». Men då d. 24 därpå följande okt. ånyo inträf- 

 fade samma casus som d. 18 jan. 1746, »uppkom någon 

 disput», hvilken för tillfället löstes på enahanda sätt som då, 

 men för definitivt afgörande hänsköts till Höpken. Dennes 

 förslag, »att vid omröstning till ny ledamot uti Academien 

 är lag denne, att: en fjärdedel af vota negativa af de närva- 

 randes utesluta, men mindre gilla dess val», antogs d. 30 april 

 1748, men å nyo blott för tillfället, »och skulle ytterligare 

 efter grundreglorna de frånvarande ledamöternas samtycke 

 inhemtas». Detta torde ej ha ägt rum, men omröstnings- 

 protokollen för den följande tiden utvisa, att man tillämpat 

 den strängare, af Höpken förordade röstberäkningen. 



En fråga, som tidigt bragtes å bane, var den om be- 

 gränsning af ledamöternas antal. Förslag att bestämma detta 

 till 100 förekom redan d. 4 april 1747, men uppsköts och 

 förevar å nyo d. 25 i samma månad, då »efter något rådgö- 

 rande beslöts, att, enär antalet uppgick till 96, ej uppå trenne 

 års tid någon ledamot måtte föreslås och antagas»; dock,^ 

 tillägges det, »där något besynnerligt snille skulle ådraga sig,, 

 igenom] ett eller annat märkeligt påfund i vetenskaper och 

 konster, ville Academien icke hafva det utestängdt, utan kunde 

 vid något praesidii ombyte, då Academien plägar vara som 

 talrikast, med en allmän öfverenskommelse igenom vanlig 

 votering antagas». 



Detta beslut synes sedermera ha ansetts innebära en be- 

 gränsning af ledamöternas antal till 100, ty vid flera följande 

 tillfällen åberopas den omständigheten, att detta antal vore 

 fullt eller nära fullt, såsom hinder för nya medlemmars an- 

 tagande, och en gång bereddes af samma anledning plats för 

 en kandidat (Eggers) endast genom att välja honom, provi- 

 soriskt, till utländsk ledamot. 



En följd af detta beslut var ock, att man måste afgöra 

 huru skulle förfaras, då flere voro föreslagna än rum voro 



